Справа №309/3402/25
Провадження №2-н/463/1697/25
УХВАЛА

про повернення матеріалів заяви про видачу судового наказу

для розгляду за підсудністю

16 жовтня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

стягувач 23 вересня 2025 року звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області із заявою, відповідно до якої просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів передано на розгляд Личаківському районному суду м. Львова.

Матеріали заяви надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 15 жовтня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.

Вивчивши матеріали заяви вважаю, що такі слід повернути до Хустського районного суду Закарпатської області для розгляду за підсудністю, як помилково передані, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України за загальним правилом у разі, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

А згідно з положеннями ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Водночас, боржником у даній справі є фізична особа, а не юридичної особи чи фізична особа підприємець.

В ухвалі від 24 вересня 2025 року про передання заяви на розгляд Личаківському районному суду м. Львова суддя Хустського районного суду Закарпатської області посилається на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України та вказує, що з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Личаківського районного суду м. Львова.

Так дійсно, згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України за загальним правилом позови, а відтак з врахуванням положень ч. 1 ст. 162 ЦПК України, і заяви про видачу судового наказу, до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З наявної в матеріалах справи відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1809547 від 24 вересня 2025 року вбачається, що місце проживання боржника ОСОБА_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України від 14 липня 2025 року №478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №4524-IX від 15 липня 2025 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб і такий продовжує діяти на даний час.

Львівський район у Львівській області, у складі територій в тому числі Львівської міської та Пустомитівської міської територіальних громад, було утворено на підставі п. 13 ч. 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX. При цьому п. 13 ч. 3 вказаної постанови Пустомитівський район у Львівській області було ліквідовано.

При цьому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» територію Лисиничівської територіальної громади Пустомитівського району було віднесено до Львівської міської територіальної громади.

Відтак з наведеного вище вбачається, що на даний час територія с. Лисиничі, яку було віднесено до Львівського району Львівської області Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», та що раніше відносилась до Пустомитівського району Львівської області, продовжує належати до територіальної підсудності Пустомитівського районного суду Львівської області, а не Личаківського районного суду м. Львова.

Крім того, ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так звертаючись до Хустського районного суду Закарпатської області заявник ОСОБА_1 вказувала, що місце її проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане зареєстроване місце проживання заявниці підтверджуються долученою до матеріалів заяви копією паспорта останньої серії НОМЕР_1 , сторінка 11 якого містить відмітку про реєстрацію за даною адресою, а також довідкою заступника міського голови Виконавчого комітету Хустської міської ради від 16 вересня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 зареєстрована і фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто вказану заяву було подано заявником до Хустського районного суду Закарпатської області з дотриманням правил територіальної підсудності.

Відтак подана заява не належить до територіальної підсудності Личаківського районного суду м. Львова, скерована до даного суду помилково.

Як вже зазначалось вище, нормами ЦПК України не передбачено можливості скерування за підсудністю матеріалів заяви про видачу судового наказу щодо боржника фізичної особи та такий визначає, що порушення правил підсудності є підставою для відмови у видачі судового наказу, водночас Кодекс не містить визначеного алгоритму дій у разі, коли така заява про видачу судового наказу надійшла до суду з порушенням правил підсудності не з вини заявника, а у зв`язку з помилковим скеруванням такої іншим судом.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана заява не належить до підсудності Личаківського районного суду м. Львова, оскільки місце проживання заявника належить до територіальної підсудності Хустського районного суду Закарпатської області, а місце проживання боржника до територіальної підсудності Пустомитівського районного суду Львівської області,заявником було подано заяву про видачу судового наказу до суду за місцем свого зареєстрованого проживання, а тому, з метою розгляду справи з дотриманням правил територіальної підсудності, такі матеріали заяви слід повернути до Хустського районного суду Закарпатської області як такі, що були помилково направлені до Личаківського районного суду м. Львова.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, ст.ст. 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути матеріали вказаної заяви для розгляду до Хустського районного суду Закарпатської області як помилково направлені.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 31, 27, 28, 162, 165, 260, 261, 353, 354, 378 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини повернути до Хустського районного суду Закарпатської області для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Стрепко Н.Л.