Єдиний унікальний номер справи № 235/3238/24
Номер провадження № 2/208/1608/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Міністерства економіки України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання погодити нарахування та виплату частини заробітної плати у виді річної премії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 24.04.2024 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати незаконним рішення Міністерства економіки України щодо відмови в погодженні нарахування премії позивачу як генеральному директору Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за підсумками роботи за 2021 рік та зобов`язати Міністерство економіки України погодити нарахування та виплату позивачу премії за підсумками роботи за 2021 рік відповідно до поданого Звіту про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік.

Стягнути з Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь позивача не виплачену частину заробітної плати у виді річної премії за підсумками роботи за 2021 рік у сумі 452 677,68 гривень.

Стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 29.04.2024 року за позовною заявою ОСОБА_1 . Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Міністерства економіки України порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (том 1, а.с. 57).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

18 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу і призначено її розгляд на 22.04.2025 року з викликом сторін (том 2, а. с. 12)

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

В період часу з 23.06.2015 року до 27.12.2023 року позивач перебував на посаді генерального директора Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Відповідно до наказу Мінекономрозвитку №53-п від 19.04.2018 року «Про продовження трудового договору з ОСОБА_1 », продовжено трудовий договорі з позивачем шляхом переукладання контракту, між сторонами укладено контракт №6 від 19.04.2018 року на термін з 23.04.2018 року по 22.04.2023 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 року №504 «Про перейменування Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України перейменовано в Міністерство економіки України.

Наказом Мінекономіки №77-п від 27.12.2023 року позивача звільнено з посади генерального директора Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» - відповідача 1, за власним бажанням.

За час роботи позивача на підприємстві відповідача 1, підприємство характеризувалось позитивними показниками господарської діяльності. Стабільний фінансовий стан та прибутковість знаходили підтвердження за результатами численних перевірок, які проводились в державному підприємстві. Позивач був неодноразово відзначений за якісну роботу, має почесне звання «Заслуженого працівника промисловості України».

Забезпечення преміювання керівників державних підприємств здійснюється відповідно до Положення про умови, критерії, диференційовані показники та розміри преміювання керівників підприємств, заснованих на державній власності, об`єднань державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвиту і торгівлі України, яке затверджено наказом Мінекономрозвитку від 17.07.2017 року №1024.

Згідно з п. 13 Положення №1024, керівник підприємства за результатами відповідних звітних періодів у терміни, передбачені для подання фінансової звітності, надає Мінекономрозвитку звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за квартал і рік з додатками 3 і 4 до цього положення.

На виконання вказаної норми Положення, позивач, як директор подав листом від 26.05.2022 року до Міністерства економіки України документи, що необхідні для нарахування йому річної премії за підсумками роботи за 2021 рік, а саме звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік, оскільки за приписами п. 14 Положення №1024, премія за підсумками роботи за рік нараховується за погодженням з Міністерством економіки України.

Однак, Міністерство економіки України не надало Державному підприємству «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у 2022 році ані погодження нарахування премії за підсумками роботи за 2021 рік, ані заперечень чи відмови щодо погодження нарахування премії за підсумками роботи за 2021 рік.

01.06.2023 року позивач знову звернувся до Міністерства економіки України з листом, в якому просив повторно розглянути питання щодо його преміювання за підсумками роботи підприємства за 2021 рік.

05.12.2023 року на адресу Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від Міністерства економіки України надійшов лист відповідь в якому позивача було повідомлено про те, що премії за підсумками роботи за 2021, 2022 роки, за підсумками роботи за 2021 рік не здійснюються в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Позивачу, як генеральному директору Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було протиправно відмовлено в погодженні виплати премії за підсумками роботи за 2021 рік, що і змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав. (том 1, а. с. 1-5)

Представник відповідача 1, Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Мартинов О. В. надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

ДП «Донецькстандартметрологія» засноване на державній власності, державне комерційне підприємство, що належить до сфери управління Мінекономіки (Уповноважений орган управління Підприємства). У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства економіки України, нормативно правовими актами, які видаються міністерствами, іншими державними органами, а також Статутом Підприємства, який, в свою чергу, затверджується Уповноваженим органом управління Мінекономіки. У відповідності до розділу 7 Статуту Підприємства, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.10.2019 року №210, уповноважений орган управління Мінекономіки реалізує свої права щодо управління підприємством через генерального директора, який підзвітний Уповноваженому органу управління. Управління Підприємством відповідно до повноважень, визначених законодавством та Статутом, здійснюються його генеральним директором, який призначається на посаду Уповноваженим органом управління шляхом укладання контракту, у якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність генерального директора, умови його матеріального забезпечення, звільнення з посади та інші умови найму за погодженням сторін. Генеральний директор відповідно до покладених на нього завдань здійснює керівництво Підприємством, несе персональну відповідальність за стан та діяльність Підприємства за виконання фінансових планів Підприємства, звітує перед Уповноваженим органом управління про результати діяльності Підприємства, подає Уповноваженому органу управління інформацію про фінансово господарську діяльність Підприємства, стан об`єктів державної власності, у тому числі ефективність управління державним майном. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 року №504 «Про перейменування Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України перейменовано в Міністерство економіки України.

Наразі, ДП «Донецькстандартметрологія» знаходиться у стані реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

У період з 23.06.2015 року по 27.12.2023 року позивач перебував на посаді генерального директора ДП «Донецькстандартметрологія» у відповідності до контрактів, укладених між ОСОБА_1 та Міністерством економіки України.

ОСОБА_1 згідно Положення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.07.2017 року №1024, контрактів укладених між ОСОБА_1 та Міністерством економіки України, Статуту підприємства, на адресу Міністерства економіки України було направлено супровідний лист, за власним підписом, щодо преміювання генерального директора за підсумки роботи за 2021 рік та звіт виконання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік.

Листом Міністерства економіки України ОСОБА_1 від 05.12.2023 року було не погоджено (відмовлено) у зв`язку з відсутністю правових підстав щодо погодження премії директору підприємства за 2021 рік у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, а у 2022 році у зв`язку зі збитковістю підприємства відповідно до фінансової звітності за 2022 рік.

З огляду на те, що виплати зазначеної суми річної премії за підсумками роботи за 2021 рік залежить виключно від наявності відповідного рішення (погодження) уповноваженого органу управління Міністерства економіки України, яке підприємство може здійснювати і добровільно, після отримання відповідних рішень, правові підстави для нарахування та виплати річної премії за підсумками роботи як за 2021 рік так і за 2022 та за 2023 роки генеральному директору ДП «Донецькстандартметрологія» Ісаєнку М. Г. відсутні (т. 1, а.с. 221-224, т. 2 а.с. 40-43).

Представник відповідача 2, Міністерства економіки України Жук Б. Є. (за довіреністю) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними і надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що твердження позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях, не підтверджені жодним доказом та спростовуються доводами та аргументам відповідача. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав.

Умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств».

Пунктом 1 Постанови №859 передбачено, що керівникам центральних органів виконавчої влади, Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим керівникам місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, наглядовій раді суб`єкта господарювання державного сектору економіки, а також керівникам уповноваженого суб`єкта господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно промисловому комплексі, які укладають контракти з керівниками підприємств, заснованих на державній власності, у тому числі казенних та об`єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, підприємств, які належать Автономній Республіці Крим, підприємств, заснованих на комунальній власності, право встановлювати виключні умови праці.

Відповідно до п. 3 Постанови №859 центральним органам виконавчої влади міністерствам і республіканським комітетам автономної Республіки Крим, місцевим органам виконавчої влади доручено розробити і затвердити умови, диференційовані показники та розміри преміювання керівників державних підприємств.

На виконання пункту 3 Постанови № 859 Мінекономіки наказом від 17.07.2017 року № 1024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.10.2017 року за № 1229/31097, затверджено Положення № 1024, яким визначено, що премія за підсумками роботи за рік погоджується Міністерством за поданням керівником підприємства звіту про виконання умов та диференційованих показників преміювання.

Положення №1024 не визначає термінів прийняття Мінекономіки рішення про погодження нарахування премії за рік керівнику підприємства.

Пунктом 17 Положення № 1024 зазначено, що керівник підприємства за результатами відповідних звітних періодів у терміни, передбачені для подання фінансової звітності, надає Мінекономрозвитку звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за квартал і рік.

Відповідно до п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року №419, підприємства, які відповідно до закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належать до мікропідприємств, малих підприємств, непідприємницькі товариства крім тих, що зобов`язані складати фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності, подають річну фінансову звітність органам, зазначеним у пункті 2 цього порядку, не пізніше 28 лютого року, що настає за звітним роком.

Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», надано фінансову звітність листом від 25.02.2022 року №16/15-16.

З ОСОБА_1 було укладено Контракт від 19.04.2018 року №6 та щороку затверджувались показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану та диференційовані показники преміювання директора за підсумками роботи.

Розмір премії згідно із п. 12 Положення №1024 розраховується на підставі бухгалтерської та статистичної звітності, також інших офіційних вільно простежуваних даних за відповідний період.

Листом від 30.08.2023 року №51/19-28 Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», надано звіти незалежного аудитора за 2021 та 2022 роки.

Пунктом 10.2.11 Статуту Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Затвердженого наказом Мінекономіки від 11.10.2019 року №210 визначено, що уповноважений орган управління погоджує відповідно до законодавства укладання Підприємством договорів щодо проведення незалежних аудиторських перевірок річної фінансової звітності.

Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» не надсилали на погодження до Мінекономіки проект договору щодо проведення аудиторської перевірки за 2021 рік.

До того ж, вороже вторгнення на територію. України 24.02.2022 року не впливає на належне виконання умов контракту та дотримання вимог чинного законодавства України у 2021 році.

Пунктом 17 Положення №1024 зазначено, що премія за підсумками роботи за рік керівнику підприємства не нараховується в разі зокрема: наявності узгоджених штрафних санкцій до підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді; незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності; невиконання керівником підприємства умов контракту; отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання; збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом; несвоєчасні сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Тобто, погодження премії не є безумовним обов`язком Мінекономіки, а саме нарахування відбувається лише за умови відсутності підстав для відмови в нарахуванні передбачених п. 17 Положення №1024.

Згідно з даними фінансової звітності за 2021 рік, встановлено невиконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану передбачених контрактом.

Зазначене призвело до порушення вимоги статті 75 Господарського кодексу України та до незаконного використання державних коштів на суму 613,9 тис. гривень.

Річна премія керівників підприємств відповідно до п. 1 додатку 2 Положення №1024 розраховується за виконання фінансових і нефінансових показників ефективності, передбачених додатком до контракту.

Мінекономіки відсутні підстави щодо погодження генеральному директорові підприємства ОСОБА_1 премії за підсумками роботи за 2021 рік (Том 1, а.с.84-89).

Позивач ОСОБА_1 на відзив представника відповідача 2 Міністерства економіки України надав відповідь я якій не погодився з запереченнями сторони щодо заявлених позовних вимог. Просив критично поставитися до відзиву відповідача з підстав, аналогічних викладених у позові (Том 1, а.с. 208-211).

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи в його відсутності, при чому позовні вимоги підтримані.

Представник відповідача 1, Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Мартинов О. В. подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, в задоволенні позову відмовити (Том 2, а.с.58).

Представник відповідача 2 Міністерства економіки України Жук Б. Є. просив провести розгляд справи без його участі (том 2, а.с.5-6).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно наказу з особового складу №53-п від 19.04.2018 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з генеральним директором державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_1 продовжено трудовий договір шляхом переукладання з ним контракту, на термін та на умовах визначених контрактом (т. 1 а.с. 32).

Згідно контракту №6 від 19.04.2018 року між ОСОБА_1 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було укладено контракт, відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», яке належить до сфери управління Мінекономіки, на термін з 23 квітня 2018 року по 22 квітня 2023 року (т. 1 а. с. 33-39).

Та підписано: показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», які враховуються під час укладання контракту з керівником підприємства за 2018 рік (т. 1 а. с 40-41), додаткову угоду №7 до контракту №6 від 19.04.2018 року від 15.04.2020 року диференційовані показники преміювання генерального директора державного підприємства «Донстандартметрологія» за підсумками роботи за 2020 рік (т. 1 а.с. 42), показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», які враховуються під час укладання контракту з керівником підприємства за 2020 рік (т. 1 а.с 43-44); диференційовані показники преміювання Генерального директора державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за підсумками роботи за 2020 рік (т. 1 а. с. 45), додаткову угоду №10 до контракту №6 від 19.04.2018 року від 25.03.2021 року диференційовані показники преміювання генерального директора державного підприємства «Донстандартметрологія» за підсумками роботи за 2021 рік (т. 1 а. с. 46); показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», які враховуються під час укладання контракту з керівником підприємства за 2021 рік (т. 1 а. с. 47-48); диференційовані показники преміювання Генерального директора державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за підсумками роботи за 2021 рік (т. 1 а. с. 49)

Згідно звіту про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік розрахунок премії генерального директора ОСОБА_1 за підсумками роботи за 2021 рік, сума премії склала 452 677,68 гривень (а. с. 50, 51).

Згідно відповіді Міністерства економіки України від 05.12.2023 року «Щодо премії за підсумками роботи за 2021, 2022 роки», щодо погодження річної премії за 2021 рік у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, преміювання керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належить до сфери управління Мінекономіки у 2022 році, за підсумками роботи за 2021 рік не здійснюється (а. с. Том 1, а. с. 53).

Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом надано оцінку поданих ОСОБА_1 доказів і прийнято висновок про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступні норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Винагорода за працю як невід`ємна складова права на працю гарантується і ст. 2 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив. що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене (абзац другий підпункту 6.1.1 підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини).

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано. або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже з наведеного вбачається, що премія за своєю природою є частиною заробітної плати працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності -з іншим уповноваженим на представництво органом (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ними органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оплату праці», оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.09.2019 року справа N 174/780/16-ц, згідно усталеної судової практики при вирішені спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок i доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках i за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів, у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Судом встановлено що ОСОБА_1 з 23.06.2015 року працював на посаді Генерального директора державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та 27.12.2023 року звільнився із займаної посади відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Отримавши розрахунок при звільненні, дізнався що йому не була нарахована та відповідно виплачена премію за підсумками роботи за 2021 рік передбачену контрактом.

Вичерпний перелік випадків, коли премія за підсумками роботи не нараховується , наведений у п. 3.1 Контракту № 14 та продубльовано у пп. 16-17 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 про умови, критерії, диференційовані показники та розміри преміювання керівників підприємств заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно пункту 3.1 Контракту № 6 від 19.04.2018 року, який продовжений Додатковою угодою № 7 викладено у такій редакції:

Премія за підсумками роботи за квартал Генеральному директору не нараховується в разі:

настання нещасного випадку (травми), що спричинив(ла) середні о тілесні ушкодження працівнику або його смерть, що сталися з вини Підприємства у процесі виконання працівником трудових обов`язків;

підтверджених первинними документами скарг з боку споживачів щодо якості наданих Підприємством послуг, виконаних робіт та реалізованих товарів;

наявності порушень трудової дисципліни;

невиконання наказів Мінекономрозвитку та доручень його керівництва щодо діяльності Підприємства, отриманих на паперових носіях інформації або у вигляді електронного документа у формі листів, запитів, повідомлень тощо, а також порушення строків їх виконання без поважних причин;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли Генеральному директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Премія за підсумками роботи за рік Генеральному директору Підприємства не нараховується в разі:

наявності узгоджених штрафних санкцій до Підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді;

незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності;

невиконання Генеральним директором Підприємства умов контракту;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли Генеральному директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п.16, 17 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 про умови, критерії, диференційовані показники та розміри преміювання керівників підприємств заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України:

премія за підсумками роботи за квартал керівнику підприємства не нараховується в разі:

настання нещасного випадку (травми), що спричинив(ла) середні або тяжкі тілесні ушкодження працівнику або його смерть, що сталися з вини підприємства у процесі виконання працівником трудових обов`язків;

підтверджених первинними документами скарг з боку споживачів щодо якості наданих підприємством послуг, виконаних робіт та реалізованих товарів;

наявності порушень трудової дисципліни;

невиконання наказів Мінекономрозвитку та доручень його керівництва щодо діяльності підприємства, отриманих на паперових носіях інформації або у вигляді електронного документа у формі листів, запитів, повідомлень тощо, а також порушення строків їх виконання без поважних причин;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Премія за підсумками роботи за рік керівнику підприємства не нараховується в разі:

наявності узгоджених штрафних санкцій до підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді;

незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності;

невиконання керівником підприємства умов контракту;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до пункту 13 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 керівник підприємства за результатами відповідних звітних періодів у терміни, передбачені для подання фінансової звітності, надає Мінекономрозвитку звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за квартал і рік згідно з додатками 3 і 4 до цього Положення.

Пунктом 14 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 передбачено, що премія за підсумками роботи за рік нараховується за погодженням з Мінекономрозвитку.

На виконання зазначених норм, 26.05.2022 року та повторно 01.06.2023 року генеральним директором Ісаєнком М. Г. Міністерству економіки України було надано матеріали щодо преміювання керівника за підсумками роботи за 2021 рік відповідно до наказу Мінекономрозвитку від 17.07.2017 року № 1024 (т. 1 а.с. 5, 51,73-75) відповідно до якого розмір премії керівника підприємства становив 452 677,68 грн.

На листи державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 26.05.2022 року та від 01.06.2023 року, Міністерством економіки України 05.12.2023 року було надано відповідь, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» преміювання керівників суб`єктів господарювання, що належить до сфери управління Мінекономіки у 2022 році, за підсумками роботи за 2021 рік не здійснюється (т. 1 а.с. 53).

Суд враховує, що сторони погодили особливі умови та порядок оплати праці, врегулювавши ці питання в контракті, укладеному із ОСОБА_1 . Роботодавець зобов`язався виплачувати заробітну плату працівникові у розмірі та на умовах, визначених у цьому контракті. (п. 3.1 Контракту).

Окрім того в контракті № 6 від 19.04.2018 року, а саме в примітці до додатку 2 «Диференційовані показники преміювання генерального директора державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за результатами роботи за 2021 рік», зазначено: «премії за підсумками роботи за рік за виконання умов диференційованих показників, встановлених додатком до цього контракту відповідно до розпорядчих документів Мінекономрозвитку».

В додатковій угоді № 10 до контракту № 6 від 19.04.2018 року Абзац третій пункту 7.5 розділу 7 контракту №6 від 19.04.2018 року викладений в наступній редакції: «Деференційовані показники преміювання генерального директора «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за підсумками роботи за 2021 рік (додаток 2).

Пунктом 3.1 контракту № 6 від 19.04.2018 зазначено, що за виконання обов`язків, передбаченим цим контрактом: «генеральному директору нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених йому посадового окладу і фактично відпрацьованого часу; премії за підсумками роботи за рік за виконання умов і диференційованих показників, встановлених додатком до цього контракту відповідно до розпорядчих документів Мінекономрозвитку».

Відповідно до пункту 13 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 Керівник підприємства за результатами відповідних звітних періодів у терміни, передбачені для подання фінансової звітності, надає Мінекономрозвитку звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за квартал і рік згідно з додатками 3 і 4 до цього Положення.

Пунктом 14 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 передбачено, що премія за підсумками роботи за рік нараховується за погодженням з Мінекономрозвитку.

Аналізуючи вищенаведене, оскільки погодження Мінекономіки на виплату премії ОСОБА_1 за підсумками роботи не надало до державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» були відсутні підстави для виплати премії.

Аналіз змісту розділу 3 п. 3.1 контракту дає підстави для висновку, що виплата премії за трудовим контрактом не є обов`язковою. Передбачені контрактом премія є преміями, пов`язаними з виконанням виробничих завдань і функцій, і в розумінні частини другої статті 2 Закону України «Про оплату праці» є елементом додаткової заробітної плати, адже відрізняються регулярністю нарахування та виплати з можливістю їх зменшення чи не нарахування лише за певних умов.

Виплата премій як заходу заохочення є правом роботодавця, вона не може мати обов`язкового характеру, тобто не може бути передбачена контрактом як обов`язок роботодавця.

Таким чином, аргументи позивача про обов`язок відповідача виплатити йому премію є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема пунктом 3.1 Контракту, укладеного між сторонами, відповідно до якого керівникові можуть виплачуватися премія за підсумками роботи за квартал чи за рік.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також ВС зазначив, що преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. Крім того, право встановлення надбавок та премій належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати (постанова Верховного суду у справі №1840/2970/18 від 15 грудня 2021 року).

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню повністю.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивач ОСОБА_1 , при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1211,20 гривень. В задоволенні вимог позивача відмовлено повністю, а тому розмір сплаченого судового збору покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Міністерства економіки України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання погодити нарахування та виплату частини заробітної плати у виді річної премії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 17.10.2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач 1: Державне підприємство «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», , адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 125;

- відповідач: Міністерство економіки України, , юридична адреса: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 12/21.

Суддя: