Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7827/25
Номер провадження2/711/3505/25
РІШЕННЯ
15 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцева О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_3 , третя особа: Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про знаття арешту з майна та визнання права власності, -
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є єдиним сином ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За життя ОСОБА_4 володіла на праві спільної часткової власності разом з ОСОБА_2 , який є також батьком ОСОБА_1 , наступним майном: земельною ділянкою розміром 731 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_4 .
Договір щодо купівлі-продажу вказаної вище земельної ділянки підписаний між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (продавці) та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (покупці) 211.07.2008 року та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ященко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3371.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2011 року по справі № 2-2617/11 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Черкаської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності в рівних частинах на житловий будинок літ. А-ІІ та сарай літ. Б розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_4 .

Витягом про державну реєстрацію прав КП «ЧООБТІ» № 33071357 від 03.02.2012 року підтверджується реєстрація права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Черкаського міського

нотаріального округу Кам`янецьким Володимиром Володимировичем заведено спадкову справу за №15/2025, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за №73988587, відповідно до витягу №80953799 від 25.04.2025 року.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_4 .

До складу спадщини входить серед іншого і житловий будинок і земельна ділянка з кадастровим номером :03:013:0053, що розташовані за адресою АДРЕСА_4 .

Під час оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 отримав інформаційну довідку № 431018371 від 12.06.2025 року з якої вбачається, що на вказаний вище об`єкт нерухомості земельну ділянку накладене обтяження, а саме арешт нерухомого майна: - реєстраційний номер обтяження 12446619 від 27.04.2012, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження 28790686 від 27.04.2012, винесеної державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

Об`єктом обтяження є земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_4 . Власником майна вказано ОСОБА_3 .

Листом № 144/01-16 від 12.06.2025 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецький Володимир Володимирович повідомив ним отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміст яких унеможливлює вчинити нотаріальну дію у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме спадкове майно.

З метою зняття арешту зі спадкового майна, ОСОБА_1 звернувся до Другого відділу

ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповідною заявою.

Листом №11977/26.21-49/101588 від 27.06.2025 року Другий відділ ДВС повідомив про те, що він не є стороною виконавчих проваджень, а також той факт, що його повноваження як сторони виконавчого провадження не підтверджені відповідними документами, у державного виконавця відсутні підстави для надання будь-якої інформації стосовно ОСОБА_3 та підстави для зняття арешту.

Вказує, що наявність зареєстрованого обтяження на майно, що входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , унеможливлює отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, чим порушуються права Позивача.

При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 було повідомлено про наявність вказаних обтяжень у вигляді арешту, у зв`язку з чим видача свідоцтва неможлива.

В свою чергу наявність обтяження на частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 порушує його правомочності як власника на вільне розпорядження своїм майном.

Просить зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме з земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , накладений на підставі постанови державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження № 28790686 від 27.04.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12446619 від 27.04.2012 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серія серії НОМЕР_4 , актовий запис про смерть № 3508).

05 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (з викликом сторін), зобов`язано приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького Володимира Володимировича надати копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 .

18 вересня 2025 року представник Головного УПФУ в Черкаській області за дорученням ОСОБА_6 через систему «Електронний суд» надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що станом на вересень 2025 року заборгованість у ОСОБА_3 перед Головним управлінням відсутня. Інформація про обставини, в зв`язку з якими накладено даний арешт у Головного управління відсутня. Вважають, що позовні вимоги до ПФУ є безпідставними, а визначений позивачем відповідач неналежним. Належним відповідачем у даній справі має бути орган Державної виконавчої служби, який наклав арешт на майно боржника. Просять суд визнати, що у даній справі Головне управління ПФУ в Черкаській області не є належним відповідачем.

23 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» представник третьої особи Другиого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за дорученням Педченко Володимир Сергійович надав пояснення, в яких зазначено, що Другий відділ ДВС у м. Черкаси діяв у межах наданих законом повноважень. Виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 завершені або повернуті стягувачам; архівні матеріали правомірно знищені після закінчення строків зберігання; у державного виконавця відсутні юридичні підстави для самостійного скасування арешту; арешт було накладено для забезпечення виконання рішень суду і борг за вказаним виконавчими провадженнями не сплачено.

А тому, Другий відділ ДВС заперечує проти задоволення позовних вимог про зняття арешту, оскільки, відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання надали заяви, в яких просять справу слухати за їхньої відсутності. Також зазначили, що позов підтримують та просять його задоволити.

Представник відповідача Головного УПФ України в Черкаській області за дорученням Нечипоренко Валентина Олексіївна в судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Адвокат Фумельянов Ілля Олександрович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 та ухвалити законне рішення.

Представник третьої особи Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за дорученням Косюра Олена Вікторівна в судове засідання не з`явилась, надавши через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 , позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . В графі «батько» вказаний ОСОБА_2 , в графі «мати» вказано « ОСОБА_4 ».

Як вбачається з Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ященко В.М., ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли у власність у рівних частинах у ОСОБА_3 , ОСОБА_5 земельну ділянку розміром 731 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_4 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 124828, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2008 року № 3371, право власності на земельну ділянку розташованої по АДРЕСА_4 на території Черкаської міської ради площею 731 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та присвоєно їй кадастровий номер земельної ділянки -03-013-0053.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 431018371 від 12.06.2025 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить по 1/2 частині будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

Приватним нотаріусом Камянецьким Володимиром Володимировичем Черкаського міського нотаріального округу, на запит суду, надано копію спадкової справи № 15/2025 щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

В матеріалах вищезазначеної спадкової справи, є Лист Приватного нотаріуса Кам`янецького Володимира Володимировича Черкаського міського нотаріального округу № 144/01-16 від 12.06.2025 року, наданого ОСОБА_1 , з якого вбачається, що « у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12446619, що зареєстровано 27.04.2012 року реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Університетська, 33/1, к. 307, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 28790686, 27.04.2012 року, Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, головний державний виконавець Сидорчук А.В., об`єкт обтяження: земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_4 . У звязку з цим, у нотаріуса відсутні правові підстави виносити постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0731 га., кадастровий номер :03:013:0053, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на Вашу користь, оскільки, наявність арешту на спадкове майно є лише підставою для зупинення вчинення нотаріальної дії, до зняття арешту».

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 431018371 від 12.06.2025 року, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 12446619; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 28790686, 27.04.2012, Придніпровським відділом ДВС Черкаського МУЮ головного державного виконавця Сидорчук А.В.; власник: ОСОБА_3 , обтяжувач: Придніпровський відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції).

Відповідно до Листа Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 11977/26.21-49/101588 від 27.06.2025, перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 та які були не оплачені. Зокрема, на виконанні у Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргу в розмірі 11019,81 грн. на користь ГУПФУ в Черкаській області, в рамках якого було накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_4 , площею 0,0731 га.

Відносно тверджень відповідача відносно того, що Головне управління ПФУ в Черкаській області є неналежним відповідачем суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

А тому, суд приходить до висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є належним відповідачем в даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з пояснення третьої особи Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, під час перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВ) встановлено, що на виконанні в Другому відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відносно ОСОБА_3 перебувало виконавче провадження № 28790686 про стягнення з ОСОБА_7 на користь УПФУ в Придніпровському районі боргу в сумі 11019 грн. 81 коп., виконавче провадження закрито згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення). В межах провадження № квітня 2012 року було накладено арешт на майно боржника. Згідно з даними Головного управління Держкомзему у Черкаській області ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 731,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Виконавче провадження закінчено 31.05.2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 накладено Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції в 2012 році, в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Головного УПФ України в Черкаській області боргу, дане виконавче провадження на даний час закрито, в зв`язку з повним виконанням рішення суду.

На думку суду, арешт нерухомого майна перешкоджає позивачам в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, позов у цій справі підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та зняття арешту з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, з земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , накладений на підставі постанови державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження № 28790686 від 27.04.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12446619 від 27.04.2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-84, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_3 , третя особа: Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про знаття арешту з майна та визнання права власності задоволити.

Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, з земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , накладений на підставі постанови державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження № 28790686 від 27.04.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12446619 від 27.04.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0053, площею 731 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб