Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1596/25
Номер провадження2/173/1041/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Усенко Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого став споживачем універсальної послуги. ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, на його ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично споживає електричну енергію та здійснював оплату за послуги електропостачання, яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. За адресою споживання електричної енергії: АДРЕСА_1 присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z492 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . ОСОБА_1 тривалий час порушував умови Договору та не виконував належним чином покладені на нього зобов`язання, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим, станом на 29.02.2024 утворилася заборгованість, яка складає 33072 грн. 00 коп., 500,79 грн. - 3% річних, 2175,76 грн - інфляційні втрати, нараховані за період з 21.02.2024 по 16.05.2025, а також судовий збір,які позивач просить стягнути з відповідача.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого став споживачем універсальної послуги.

Отже, ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, за адресою споживання електричної енергії: АДРЕСА_1 присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z492 та на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач фактично споживає електричну енергію та здійснював оплату за послуги електропостачання (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру нерухомості від 29.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 тривалий час порушував умови Договору та не виконував належним чином покладені на нього зобов`язання, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, станом на 29.02.2024 утворилася заборгованість, яка складає 33072 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

З розрахунку заборгованості слідує, що за період з 01.07.2022 по 29.02.2024 спожито 14603 кВт*г.

Ціни (тарифи) застосовувались:

-Відповідно до Постанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015, за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості з 01.06.2019 по 31.12.2020;

-Відповідно до Постанови КМУ № 483 від 05.06.2019 з 01.01.2021;

-Відповідно до Постанови КМУ № 632 від 31.05.2024 з 01.06.2024.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору про надання послуг житлово-комунального господарства, які регулюються Цивільним кодексом України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» є суб`єктом господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії».

Так, пунктом 13 Розділу XVII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь. Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг опубліковано в засобах масової інформації та веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»https://yasno.com.ua.

Відповідно до п. 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно з пунктами 4.3, 4.13, 5.1.2.30 ПРРЕЕ, обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 виконує відповідний оператор систем розподілу. Таке твердження Кореспондується з п 2.5.4 Розділу II, 12.4.4 Розділу XII Перехідні положення Кодексу Комерційного обліку електричної енергії, затверджений Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.

Отже, виходячи із зазначеного, з дня набрання чинності Законом України «Про ринок електричної енергії», підтверджує обсяги спожитої електричної енергії саме оператор систем розподілу.

Згідно із Законом України "Про ринок електричної енергії", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", одним із фактів приєднання до договору є споживання та оплата електричної енергії.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальної послуги - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні), 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В частині першій статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Встановлено, що відповідач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії та частковою оплатою заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується долученими до позовної заяви доказами. Тому заборгованість, яка виникла внаслідок несвоєчасної та неповної оплати за спожиту електричну енергію необхідно стягнути з відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене вище, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є грошовим зобов`язанням, так як відповідач має зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з постачання електричної енергії, а позивач має право вимагати від відповідача відповідної оплати за надані послуги, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено із 05:30 години 24.02.2022 воєнний стан, який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX та продовжений до 05.11.2025.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Між тим, постановою КМУ від 29.12.2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» скасовано мораторій на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг населенню. Відповідно до вищезазначеної постанови, такий мораторій зберігається лише для територій, де ведуться бойові дії згідно з переліком Мінреінтеграції.

Оскільки м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області не є територією, де ведуться бойові дії та/або окупованою територією, позивач має правові підстави здійснювати нарахування неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати, згідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, у розмірі 500,79 грн. 3% річних та 2175,76 грн. інфляційні втрати.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що відповідачем порушено умови Договору, заборгованість за використану електричну енергію відповідачем до цього часу не сплачена, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію, яка складає 33072,00 грн., 500,79 грн. - 3% річних та 2175,76 грн - інфляційні втрати, нараховані за період з 21.02.2024 по 16.05.2025.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 4Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ, 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 33072 (тридцять три тисячі сімдесят дві) грн. 00 коп., 500 (п`ятсот) грн. 79 коп. - 3% річних , 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 76 коп. - інфляційні втрати, нараховані за період з 21.02.2024 по 16.05.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя: Є.В. Челюбєєв