Провадження 2/193/559/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

05.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з вказаним цивільним позовом до відповідача Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, згідно з яким просив визнати за позивачем ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та будівельними спорудами, що розташований АДРЕСА_1 ,

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що за життя мати склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І., за яким вона заповіла усе належне їй майно саме позивачу у справі ОСОБА_2

12.08.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Сфіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Посилаючись на те, що у позасудовому порядку у зв`язку з смертю власника відновити вказаний документ на будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у органах нотаріату неможливо, це і змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Окрім названого, за цією ухвалою також витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 ..

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, який позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Софіївська селищна рада Криворізького району Дніпропетровської області явку свого представника у підготовче судове засідання не забезпечила, натомість до суду надала заяву про розгляд справи без участі представника, проти заявлених позовних вимог позивача не заперечує.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 7 від 13.05.2025 (а.с. 71).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.05.2025, виданого Софіївським ВДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса), його батько ОСОБА_4 , 1929 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 66 на звороті).

За життя матері позивача ОСОБА_3 , 17.12.1990 було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного свідоцтва про право власності внесено запис до реєстрової книги за № 6-06-757

Як видно зі змісту цього документу, воно було видане замість свідоцтва про право власності, що видане 10.09.1965 на підставі рішення Софіївської сільської ради за № 6 від 07.04.1965 (а.с. 11).

Згідно довідки Софіївського відділення КП «Криворізьке РБТІ» ДОР від 08.08.2025, вищевказаний житловий будинок зареєстровано саме за спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с. 10).

За життя, 23.05.2024, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. 23.05.2024 та зареєстрований у реєстрі за № 714, згідно якого все своє майно, що буде належити їй на день смерті, де б воно не було і з чого воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на день смерті вона заповіла сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 63).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 , видане 11.02.2025 Софіївським відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 61).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за АДРЕСА_1 .

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , йому нотаріус за своєю постановою від 12.08.2025 відмовив у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 74).

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивача належним чином оформити свої спадкові права на це нерухоме майно, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 ..

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №441247485 від 28.08.2025 за параметрами запиту про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, відомості щодо будинку АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Аналізуючи матеріали спадкової справи, наданої на вимогу суду, вбачається, що окрім позивача інших спадкоємців майна померлої відсутні.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1221 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)

Частиною 1статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом статті 1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Згідно статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач звернувся до суду через об`єктивні обставини, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину на нерухоме майно, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту у судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з метою недопущення порушення спадкових прав позивача ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за заповітом щодо майна та після смерті спадкодавця, вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин, зокрема відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено та відповідно відновлення його законних прав, що відповідає принципу верховенства права, водночас врахувавши позицію відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовні вимоги спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 підлягають задоволенню, які належним чином обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Розподіл судових витрат.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до Софіївської селищної ради, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок, загальною площею 50,8 кв.м, житловою 20,8 кв.м., на житловий будинок загальною площею 50,8 кв.м., житловою 20,8 кв.м. із господарськими будівлями та будівельними спорудами: літньою кухнею, позначеною у технічному паспортві за літерою - Б, площею 15,1 кв.м.; погребом - В, площею 6,4 кв.м.; вбиральнею - Д, площею 1,7 кв.м.; сараєм - Е, площею 9,4 кв.м.; сараєм - Є, площею 20,2 кв.м.; сараєм - Ж, площею 17,2 кв.м.; колодязем - І, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 203 900 гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Софіївська селищна рада Криворізького району Дніпропетровської області, , вул.. Шкільна, 19, сел.. Софіївка, 53100.

Повний текст рішення суду складений 16 жовтня 2025 року.

Суддя О. В. Томинець