Провадження № 2-с/369/121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., розглянувши заяву ДП «Науково-дослідний, виробничий комбінат «Пуща Водиця» про скасування судового наказу, виданого 24.09.2025 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

24.09.2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», , місцезнаходження за адресою: 08131, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 63 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 205 889 (двісті п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. та на користь держави - судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

13.10.2025 року до суду звернувся представник боржника із заявою про скасування судового наказу від 24.09.2025 року, у якій просила суд скасувати вказаний судовий наказ. Зазначає, що з судовим наказом ДП Агрокомбінат «Пуща-Водиця» категорично не погоджується, вважає його повністю необґрунтованим, безпідставним, таким, що не відповідає вимогам закону. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП Агрокомбінат «Пуща-Водиця». Наказом ДП Агрокомбінат «Пуща-Водиця» № 31-к від 30.06.2025 ОСОБА_1 , охоронника відділу охорони дільниці «Совки-Музичі» 01.07.2025 звільнено за угодою сторін згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до судового наказу з ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» стягнуто 205 89,60 грн. Разом з тим, ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» зазначає, що сума заборгованості є меншою, оскільки після звільнення працівнику виплачувалась заборгованість по заробітній платі, а тому сума належна до виплати заробітної плати є меншою, ніж зазначено в судовому наказу. Таким чином, сума визначена в судовому наказі, яка підлягає стягненню з ДП Агрокомбінат «Пуща-Водиця», не відповідає дійсності, є необґрунтованою, завищеною, судовий наказ не визначає сум утримання податків та інших визначених законодавством платежів. Заявлений стягувачем розмір заробітної плати потребує додаткового дослідження в судовому порядку, що неможливо здійснити в рамках наказного провадження та свідчить про відсутність безспірності характеру вимог стягувача, за якими може бути видано судовий наказ, та наявності спору між сторонами, що може бути вирішений в порядку позовного провадження. Вказує, що копія судового наказу від 24.09.2025 надійшла стягувану до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 27.09.2025, а тому строк на оскарження судового наказу, визначений ст. 170 ЦПК України, не пропущено.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Згідно з приписами ч. 5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст.171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ДП «Науково-дослідний, виробничий комбінат «Пуща Водиця» заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд вважає, що заява боржника про скасування судового наказу підлягає задоволенню, а судовий наказ, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області від 24.09.2025 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, підлягає скасуванню, оскільки доводи заявника свідчать про наявність спору про право, що надасть можливість боржнику більш повно реалізувати свої права як відповідача в позовному провадженні.

При цьому права ОСОБА_1 також в такому випадку не порушуються, оскільки останній має право на подачу позову в разі скасування судового наказу. Суд зазначає, що скасування судового наказу не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

заяву ДП «Науково-дослідний, виробничий комбінат «Пуща Водиця» про скасування судового наказу, виданого 24.09.2025 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 24.09.2025 року, за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - О.М. Лапченко