Справа № 157/895/24
Провадження №2/157/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Глущик Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «Ліси України», в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди належного їй транспортного засобу та судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівник ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс» ОСОБА_3 21 жовтня 2021 року о 20 год на 86-му кілометрі автодороги Т 0308, між селами Бузаки та Раків-Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи службовим трактором МТЗ «Бєларусь 892», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «3ПТС-12», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , завантаженим лісодеревиною, при зустрічному роз`їзді, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу, скоїв зіткнення причепу трактора з належним ОСОБА_1 автомобілем «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , котрим керував ОСОБА_4 .

Згідно з постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року (справа №157/1500/21), яка набрала законної сили 02.01.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_4 16 червня 2023 року звертався з відповідним листом-претензією до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Листом від 29 червня 2023 року за №825 філія цього підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» повідомила про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю працівника ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс», що припинило свою діяльність відповідно до наказів Державного агентства лісових ресурсів України від 04.10.2021 №598 «Про припинення підприємства та затвердження складів комісій з припинення», а також від 28.10.2022 №879 «Про припинення Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» та затвердження складу комісій з припинення». Державне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс». Розгляд претензії в повній мірі є неможливим через відсутність відомостей про те, чи звертався ОСОБА_4 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди до свого страховика чи/або Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у спосіб та згідно з порядком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, відповідно до п. 35.1 ст. 35 зазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно із підпунктом «а» п. 44.1 ст. 44 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Транспортний засіб ОСОБА_4 уже реалізував, а чи була встановлена ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані підприємству невідомо.

Листом від 14 серпня 2023 року №3-016/26621 Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило провести страхове відшкодування з огляду на відсутність на те правових підстав, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, для якого не встановлено коригуючий коефіцієнт.

За висновком автотоварознавчого дослідження №1669 від 27.07.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «Ауді А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , складає 167 281 грн 20 к., оскільки вартість його відновлювального ремонту, а саме 347 064 грн 89 к., є більшою за його ринкову вартість 167 281 грн 20 к.

Позов безпосередньо до ОСОБА_3 не подається, оскільки він керував джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Він, у свою чергу, може бути притягнутий до відповідальності роботодавцем лише в порядку регресу відповідно до ст. 1191 ЦК України.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача 167 281 грн 20 к. у відшкодування майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу та судові витрати по справі, які складаються з витрат на сплату судового збору в сумі 1682 грн 81 к., на професійну правничу допомогу в сумі 4844 грн 80 к. та на проведення судової експертизи в сумі 3500 грн.

У відзиві на позов відповідач ДП «Ліси України» позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та незаконними. Так, згідно з висновком судового експерта Стасюка О.В. №1669 від 27.07.2022, зробленого за заявою ОСОБА_4 , який був користувачем і водієм транспортного засобу, що належав позивачці, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Aуді А4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 347 064 грн 89 к., вартість пошкодженого автомобіля на момент ДТП становила 167 281 грн 20 к., що вказує на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість, що з точки зору такої загальної засади цивільного судочинства як розумність означає економічну необґрунтованість його ремонту, а тому наділяє статусом фізично знищеного транспортного засобу. Крім того, висновок експерта не містить інформації про вартість автомобіля (залишків автомобіля) після ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону про страхування відповідальності власників ТЗ). Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону про страхування відповідальності власників ТЗ). Тобто, стягнення із відповідача матеріального збитку в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент ДТП є безпідставним.

Також відповідно до положень ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Предметом позову позивач зазначила саме відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Однак на особистому прийомі в керівника філії «Камінь-Каширське лісове господарство» з метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування шкоди користувач пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 проінформував підприємство, що транспортний засіб він уже продав, що позбавило відповідача можливості оглянути цей транспортний засіб, провести повторну експертизу, використати у господарській діяльності якісь запчастини, деталі тощо. Враховуючи, що предметом цього позову є саме відшкодування збитків, тому суд повинен врахувати зношеність пошкодженого майна, яка була визначена оцінювачем на замовлення позивача.

Крім того, у разі задоволення позову чи часткового задоволення позову, відповідач заявляє про вирішення судом питання про передачу йому пошкодженого автомобіля та деталей і вузлів при ньому від позивача.

На підставі викладених фактів та аргументів відповідач вважає всі вимоги позивача безпідставними та незаконними, а докази на підтвердження позовних вимог неналежними та недостатніми.

До початку першого судового засідання по розгляду справи по суті позивач зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача у відшкодування майнової шкоди кошти в сумі 139 620 гривень 14 копійок, тобто з вирахуванням вартості транспортного засобу після ДТП, яка становить 27 661 грн 06 к., оскільки вона не має можливості передати пошкоджений автомобіль відповідачу, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі, які складаються з витрат на сплату судового збору в сумі 1682 грн 81 к., на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та на залучення судового експерта в сумі 5500 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що була власником автомобіля «Ауді А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . Після дорожньо-транспортної пригоди в 2022 році, внаслідок якої автомобіль був пошкоджений, продала його незнайомим їй раніше чоловікам із селища Ратне Ковельського району Волинської області за 600 доларів США. Після ремонту транспортного засобу, який провели нові власники, надала їм нотаріально посвідчену довіреність на право відчуження автомобіля, оскільки вони вирішили продати цей транспортний засіб. Ремонт автомобіля вона не оплачувала, тому права продавати відновлений автомобіль вона не мала й відповідно кошти в сумі 118 000 грн, яка вказана в договорі купівлі-продажу транспортного засобу, вона не отримувала. Вважає, що внаслідок ДТП, винуватцем якої є працівник відповідача, їй заподіяна майнова шкода в розмірі 139 620 гривень 14 копійок, яку разом із понесеними нею судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Пояснив, що відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивачка не здійснювала, а тому доходу від його продажу не отримала. Розмір заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 139 620 гривень 14 копійок, який становить різницю між визначеним судовим експертом у висновку автотоварознавчого дослідження розміром матеріального збитку в сумі 167 281 грн 20 к. та вартістю автомобіля після ДТП, яка згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 27 661 грн 06 к. Тому кошти в сумі 139 620 гривень 14 копійок має відшкодувати відповідач, як майнову шкоду, завдану його працівником унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, а саме на суму 49 281 грн 20 к. Пояснила, що згідно з висновком автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, складає 167 281 грн 20 к. Водночас, згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 26.04.2024 ОСОБА_1 після ДТП відчужила належний їй автомобіль, отримавши за нього кошти в сумі 118 000 грн. Тому фактично позивачці завдано майнової шкоди в розмірі 49 281 грн 20 к., які відповідач готовий відшкодувати позивачу. Крім того, представник відповідача заперечує щодо стягнення з ДП «Ліси України» витрат позивача на проведення судових експертиз та витрат на правничу допомогу.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди передбачені статтями 1166, 1172, 1187 ЦК України, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки та внаслідок дій працівника під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положеннями статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Системний аналіз зазначених статей закону свідчить про те, що особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок ДТП, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. А в разі заподіяння шкоди працівником юридичної особи під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, шкоду відшкодовує юридична особа.

Суд встановив, що постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з постановою ОСОБА_3 21 жовтня 2021 року о 20 год на 86-му кілометрі автодороги Т0308, сполученням с. Бузаки с. Раків Ліс Камінь-Каширського району, керуючи трактором марки «Беларусь» моделі «892», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки «ЗПТС-12», номерний знак НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу, скоїв зіткнення причепа трактора з автомобілем марки «Audi» моделі «А4», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався назустріч, внаслідок чого автомобіль марки «Audi» моделі «А4», номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_4 завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У відповіді ДП «Ліси України» на претензію представника позивача від 29.06.2023 №825 та у відзиві на позов відповідач не заперечив, що водій трактора «Беларусь» ОСОБА_3 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, перебуває в трудових відносинах із філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України». Крім того, представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила цей факт.

Згідно з частинами 1 та 6 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Дотримуючись положень вказаної норми закону, беручи до уваги, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2022 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 21 жовтня 2021 року на автодорозі між селами Бузаки та Раків Ліс Камінь-Каширського району, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Audi», набрала законної сили, тому суд вважає доведеним той факт, що саме неправомірними діями ОСОБА_3 була заподіяна майнова шкода власнику автомобіля марки «Audi», номерний знак НОМЕР_3 . Водночас, оскільки ОСОБА_3 перебуває в трудових відносинах з ДП «Ліси України», тому обов`язок відшкодувати заподіяну ним майнову шкоду лежить на відповідачеві, як юридичній особі, працівник якої заподіяв шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Також слід зауважити, що відповідач не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 09.02.2019 власником автомобіля «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджує її право на звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

З висновку автотоварознавчого дослідження №1669 від 27.07.2022 встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , складає 347 064 грн 89 к., вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , складає 167 281 грн 20 к.

У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У висновку автотоварознавчого дослідження №1669 від 27.07.2022 зазначено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Ауді-А4», яка становить 347 064 грн 89 к., вища за його ринкову вартість на момент ДТП 167 281 грн 20 к. З наведеного випливає, що ремонт пошкодженого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому належний позивачу автомобіль слід вважати фізично знищеним. Отже в цьому випадку позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку судової товарознавчої експертизи №923 від 11.10.2024 встановлено, що вартість автомобіля «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , після ДТП складає 27 661 грн 06 к. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 139 620 грн 14 к. (167 281 грн 20 к. 27 661 грн 06 к.).

Водночас, із договору купівлі-продажу транспортного засобу, витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/3/3/1072-19-2024 від 10.09.2024 встановлено, що 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 відчужила належний їй автомобіль «Ауді-А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , отримавши за нього кошти в сумі 118 000 грн. Таким чином, дійсна пряма шкода, завдана позивачці внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, становить різницю між його ринковою вартістю до ДТП та ціною автомобіля, за яку він був відчужений, і становить 49 281 грн 20 к. (167 281 грн 20 к. 118 000 грн).

Твердження позивачки про те, що вона не здійснювала відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП і не отримувала доходу від його продажу як відремонтованого, суд до уваги не бере, оскільки ці обставини жодними доказами не підтверджені.

Листом від 14 серпня 2023 року №3-016/26621 Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування з огляду на відсутність на те правових підстав, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, для якого не встановлено коригуючий коефіцієнт.

Таким чином, заподіяна позивачці майнова шкода має бути відшкодована ДП «Ліси України» як особою, яка у відповідності до положень статті 1172 ЦК України, несе відповідальність за її заподіяння.

Згідно з положеннями частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи.

З квитанції від 23.04.2024 встановлено, що ОСОБА_1 за подання позовної заяви до суду сплатила 1672 грн 81 к. судового збору.

Крім того, з рахунку-фактури від 20.07.2022, квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 20.07.2022, рахунку-фактури №923 від 21.08.2024 та квитанції АТ «Укрпошта» № від 05.10.2024 вбачається, що на залучення експерта для виконання автотоварознавчого дослідження та проведення судової товарознавчої експертизи позивачка понесла витрати на загальну суму 5500 грн.

Також позивачка понесла витрати на оплату правничої допомоги в сумі 5000 грн, що підтверджується розрахунком суми витрат на правничу допомогу №2 від 07.01.2025 та платіжною інструкцією про переказ коштів від 11.12.2024.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги частково, а саме на 35 відсотків (49 281,20 х 100 : 139 620,14), суд стягує з відповідача на користь позивача 588 грн 98 к. судового збору (1682,80 х 35%), 1925 грн витрат на залучення експерта (5500 х 35%) та 1750 грн витрат на професійну правничу допомогу (5000 х 35%).

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 1166, 1172, 1187 ЦК України, статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 49 281 (сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят одну) гривню 20 копійок у відшкодування майнової шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 98 копійок судового збору, 1925 (одну тисячу дев`ятсот двадцять п`ять) гривень витрат на залучення експерта та 1750 (одну тисячу сімсот п`ятдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ; відповідач Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», вулиця Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, .

Повне рішення суду складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий: Б.С. Гамула