П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 363/1190/25

Апеляційне провадження №22-ц/824/12498/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Дьоміної О.П. 01 травня 2025 року у м. Вишгород, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2021 року про стягнення в сумі 2000 грн щомісяця на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказувала, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/6 частини кожному від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2021 року було збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача до 2000 грн. на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону.

Враховуючи, що дохід позивачки не дозволяв повноцінно забезпечити потреби дітей, а вирішити це питання з батьком дітей в добровільному порядку не вдалось, вона змушена була звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачу відомо, що відповідач є здоровим, працездатним і може надавати дітям більшу матеріальну допомогу, оскільки тих аліментів, які він вже сплачує не вистачає для забезпечення їх нормального розвитку, особливо останнім часом, коли зріс розмір мінімальної заробітної плати, підвищились ціни на всі продукти та послуги.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які вже стягуються за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2021 року, у справі №363/755/21, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, на 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Після набрання рішення у даній справи законної сили виконавчий лист, виданий Вишгородським районним судом Київської області у справі за №363/755/21 відізвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211, 20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив враховував матеріальне становище відповідача, який наразі має іншу сім`ю , утримує ще трьох неповнолітніх дітей, має статус багатодітного батька. Суд також зауважив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. В разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або отримувача аліментів та в інших випадках, передбачених нормами СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду бо домовленістю батьків може бути зменшено або збільшено.

Не погодилася із зазначеним рішенням суду позивач, нею подана апеляційна скарга в якій вона вказує на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з огляду на неврахування судом першої інстанції її доводів.

Вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував того, що діти, всиновлені відповідачем мають право або отримують пенсійне забезпечення в розмірі 9420 грн через втрату батька.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач приймає участь в утриманні дітей дружини.

Також відповідачем не було додано доказів на підтвердження того, що виконання зобов`язання у запитуваному розмірі істотно погіршить його майнове становище.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 /а.с. 12-13/.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року у справі за №363/3188/18 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 14-16/.

З виконавчого листа за №363/4748/18 від 08 травня 2019 року вбачається, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини кожному від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 10-11/.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2021 року у справі за №363/755/21, що набрало законної сили 07 вересня 2021 року, збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2019 року у справі за №363/4748/18, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісяця на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття /а.с.17-21/.

Матеріалами справи встановлено, що 05 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири від, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 47-48/.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 жовтня 2021 року у справі за №363/4305/20, яке набрало законної сили 11 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Предметом позову у даній справі була і зазначена вище квартира /а.с. 49-52/.

09 січня 2020 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 09 січня 2020 року /а.с. 41/.

З копій свідоцтв про народження НОМЕР_4 віл 10 липня 2007 року, № НОМЕР_5 від 10 липня 2007 року та № НОМЕР_6 від 08 червня 2012 року ОСОБА_6 має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких записаний ОСОБА_10 /а.с. 42-44/.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 09 лютого 2018 року вбачається, що батько неповнолітніх дітей ОСОБА_6 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 45/.

З посвідчення серії НОМЕР_8 від 21 листопада 2022 року вбачається, що родина ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (відповідач по справі) є багатодітною та мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. У вказаному посвідченні ОСОБА_2 записаний батьком дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких записаний ОСОБА_10 /а.с. 46/.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1,3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2025 року у справі №367/10126/19 вказав, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України (див.: постанова Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17, провадження №61-51сво18).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У ч.2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції, клопотання особи, яка подала скаргу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 серпня 2021 року у справі за №363/755/21, що набрало законної сили 07 вересня 2021 року, збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2019 року у справі за №363/4748/18, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісяця на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, не надала суду доказів погіршення свого матеріального стану, як і доказів значного покращення матеріального стану відповідача, що є законною підставою для зміни розміру аліментів. Крім цього, позивач не надала суду інформації про щомісячні доходи платника аліментів та в ході розгляду справи не зверталась з відповідним клопотанням. Вказане, у свою чергу унеможливлює визначення реального доходу відповідача.

При зверненні позивач вказувала на зростання цін та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та сам факт, що відповідач є працездатною особою, проте вказані обставини не є самостійною підставою для збільшення розміру аліментів.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність зміни способу стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна розміру аліментів не вважається незмінною. В разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини справ, дав їм належну правову оцінку, рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук