ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/21/25

Провадження № 22-ц/820/1424/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №684/21/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року, у складі судді Цішковського В.А., у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 127435,27 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15.08.2019 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101, за умовами якого відповідачці було видано кредит у розмірі 47900 грн. Також 22.07.2020 між сторонами укладено кредитний договір № 501, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 50000 грн. Крім того, 22.12.2020 між сторонами укладено кредитний договір №, за яким позичальнику видано кредит у сумі 3100 грн. Відповідачка свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.10.2024 загальний розмір заборгованості перед банком по вищевказаним кредитним договорам складає 127435,27 грн, зокрема: за кредитним договором №101 від 15.08.2019 заборгованість становить 68437,06 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 42697,72 грн, заборгованість по процентам - 25739,34 грн; за кредитним договором № 501 від 22.07.2020 заборгованість становить 56133,13грн, з них: заборгованість по кредиту - 33449,06 грн, заборгованість по процентам - 9,92 грн, заборгованість по комісії - 22674,15 грн; за кредитним договором № від 22.12.2020 заборгованість становить 2865,08 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 1659,75грн, заборгованість по процентам - 0,36 грн, заборгованість по комісії - 1204,97 грн.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яка була зазначена в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою не була сплачена.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року позов акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами, яка утворилась станом на 31.10.2024 року у сумі 127 435,27 грн, а саме: по кредитному договору № 101 від 15.08.2019 року у розмірі 68 437,06 грн, з яких: 42 697,72 грн заборгованість за кредитом; 25 739,34 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору № 501 від 22.07.2020 року у розмірі 56 133,13 грн, з яких: 33 449,06 грн заборгованість за кредитом; 9,92 грн заборгованість за процентами; 22 674,15 грн заборгованість за комісією; по кредитному договору № від 22.12.2020 року у розмірі 2 865,08 грн, з яких: 1 659,75 грн заборгованість за кредитом; 0,36 грн заборгованість за процентами; 1 204,97 грн заборгованість за комісією.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 порушила умови кредитних договорів та своєчасно не виконувала зобов?язання по них, внаслідок чого заборгованість по кредитним договорам підлягає стягненню на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та позовні вимоги залишити без розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що представник позивача копію позовної заяви із матеріалами направив на адресу відповідачки, а інші матеріали направив умисно до Старосинявського районного суду, а не до Старокостянтинівського районного суду, чим вів в оману відповідачку та порушив норми статтей 27, 28 ЦПК України. Позивач не повідомив інформацію щодо дійсної сплати коштів відповідачкою на момент подачі позовної заяви. Також не встановлено загальну суму та періодичність сплачених відповідачкою коштів, після укладення кредитного договору та не надано підтверджуючих документів про часткову сплату кредиту. Крім того, документи, додані до позову та направлені на адресу відповідачки, оформлено з порушенням вимог ДСТУ 4163-2003 «Правила засвідчення копій документів», оскільки у них відсутні усі необхідні реквізити щодо завірення копії документів. Представник позивача адвокат Киричук Г.М. не підтвердила у встановленій формі свої повноваження. Апелянтка зауважує, що позивачем не вказано відомостей про загальну кількість сплачених коштів по кредиту на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» згідно із графіком, в тому числі щомісячно.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апелянтка Зайцева А.С. про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, повторно в судове засідання не з`явилася, тому відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 підписала заяву № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування.

Згідно з заявою відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку НОМЕР_2 із встановленням кредитного ліміту у сумі 30000 грн. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%.

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №101 від 15.08.2019 кредитний ліміт з 30000 грн періодично збільшувався і станом на 18.03.2021 становив 47900 грн.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 активно користувалася встановленим кредитним лімітом, знімала кредитні кошти, вносила кошти на погашення заборгованості, здійснювала покупки.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.10.2024 року відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору № 101 від 15.08.2019 року у сумі 68 437,06 грн, з яких: 42697,72 грн заборгованість по кредиту; 25739,34 грн заборгованість по процентам.

22 липня 2020 року ОСОБА_1 підписала Заяву № 501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування.

Сума кредиту становить 50000 грн, строк кредитування 36 місяців, сума комісії 2,99%, розмір процентної ставки 0,01%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99%.

Відповідач отримала зазначені кошти шляхом банківського переказу на рахунок НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», що підтверджується платіжною інструкцією № TR.43227465.58641.8810 від 22.07.2020 року.

Відповідно до розрахунком заборгованості, станом на 31.10.2024, ОСОБА_1 має заборгованість перед банком по кредитному договору № 501 від 22.07.2020 року у сумі 56 133,13 грн, з яких: заборгованість по кредиту -33 449,06 грн; заборгованість за процентам -9,92 грн; заборгованість по комісії -22 674,15 грн.

З виписки по рахунку НОМЕР_4 від 22.07.2020 ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, знімала їх та поповнювала рахунок.

Також 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписала Заяву № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Сума кредиту становить 3100 грн, строк кредитування 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних, реальна річна процентна ставка- 77,039%. Дана заява підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису.

Відповідачка отримала зазначені кошти шляхом банківського переказу на рахунок НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ», що підтверджується платіжною інструкцією № TR.46448782.9201.359 від 22.12.2020 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.10.2024 року відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість перед банком по кредитному договору № від 22.12.2020 року у сумі 2865,08 грн, з яких: 1659,75 грн заборгованість по кредиту; 0,36 грн заборгованість по процентам; 1204,97 грн заборгованість по комісії.

04 листопада 2024 року на адресу відповідачки надіслано письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/683 про виконання зобов`язань перед АТ «ПУМБ» у сумі 127435,27 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка порушила умови кредитних договорів, своєчасно не виконала їх умови, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитам, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» і ОСОБА_1 укладено три договори комплексного банківського обслуговування, у рамках яких банк надав відповідачці кредити у вигляді кредитного ліміту.

Заяви №101 від 15 серпня 2019 року, №501 від 22 липня 2020 року та № від 22 грудня 2020 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб підписані працівником банку і позичальником ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договорів у письмовій формі. Заяви та паспорта містять умови щодо розміру кредитного ліміту, строк кредитування та реальних процентів.

ОСОБА_1 не виконувала зобов`язання по кредитних договорах, а саме не повернула кредитів та не сплатила проценти, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачка не виконала обов`язків за кредитними договорами, а тому з неї на користь АТ«ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість по кредитних договорах.

Посилання апелянтки, що банком не доведено заявлені позовні вимоги належними доказами та не надано суду будь-яких підтверджуючих документів про часткову сплату заборгованості не заслуговують на увагу та спростовуються наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (відповідно до частин першої, другої та третьої статті 12 ЦПК України). Останнє кореспондує частині першій статті 81 ЦПК України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України (згідно із частинами першою та другою статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України ці дані, зокрема, встановлюються висновками експертів.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частини 1, 3, 6 статті 84 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в частині невідповідності доказів вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 , знаючи про розгляд справи в суді першої інстанції, подаючи відзив на позовну заяву не надала суду інших документів та доказів на спростування заявлених вимог в позовній заяві. Також в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідачки про витребування інших доказів чи не можливості їх здобуття.

На підтвердження заявлених вимог банком надані до суду заявки щодо відкриття поточного рахунку та видачі кредитної картки з встановленим лімітом, копії паспортів споживчого кредиту та публічної пропозиції на укладення договору, графік платежів, обчислення загальної вартості та реальної річної процентної ставки за користування лімітом овердрафту, довідку про збільшення кредитного ліміту, платіжні інструкції про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитними договорами, виписки з особових рахунків, з яких вбачається рух коштів по рахунках ОСОБА_1 . Дані документи свідчать про укладення між сторонами кредитних договорів на тих умов на які посилався позивач при нарахуванні кредитної заборгованості та підтверджують встановлені обставинами справи. При цьому, виписка з банківського рахунку, свідчить про рух коштів клієнта, щодо розміру витрачених і повернув коштів.

Оскільки умовами кредитних договорів, підтверджено розмір кредитного ліміту та встановлено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, тому вимоги банку є доведеними належними та допустимими доказами.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів на спростування позовних вимог та доказів на спростування нарахованого розміру заборгованості, сплату коштів на погашення заборгованості по кредиту, яка не була врахована позивачем при проведенні розрахунку заборгованості. Апеляційна скарга не містить доводів в чому саме позивачем неправильно проведено нарахування заборгованості по кредитним договорам, укладеним з ОСОБА_1 .

Посилання апелянтки на те, що позивач порушив її права, оскільки направив позовну заяву з порушенням правил підсудності, зокрема замість Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області направив документи до Старосинявського районного суду Хмельницької області, не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року позовну заяву акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 після надходження до суду передана за підсудністю на розгляд до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про надання позивачем документів без належного оформлення відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003.

Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі - Положення).

Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документа через електронний кабінет (постанови Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18).

Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 розділу II Положення, електронний документ - оригінал електронного документа з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства.

Електронний цифровий підпис використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі електронний документ та електронна копія паперового документу. Суди приймають подані електронні документи як оригінали документів, а електронні копії паперових документів, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу XI Положення).

Тобто, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Згідно із пунктом 1 Розділу XI Положення № 30, з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд».

Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (пункт 2 Положення № 30).

З 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку (правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».

Водночас здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс, вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Даний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 591/6212/23.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20 та постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18 від 06 серпня 2020 року у справі № 160/1841/19.

Позивач АТ «ПУМБ» подав до суду позовну заяву із доданими матеріалами справи через підсистему «Електронний суд», тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс, вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Щодо відсутності повноважень у представника позивача адвоката Киричук Г.М. колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом частин третьої, четвертої, сьомої, восьмої статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до довіреності від 13 лютого 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» уповноважило адвоката Киричук Галину Миколаївну представляти інтереси банку перед будь-якими підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, будь-якими органами державної влади, усіма органами судової влади України, судами усіх інстанцій та юриздикцій, з усіма правами, що надані законом стороні, позивачу, відповідачу, третій особі, представнику кредитора у справі про банкрутство на всіх стадіях провадження, та іншими органами. Дана довіреність видана без права передоручення, строком на три роки, та дійсна до 13 лютого 2027 року (а.с.61).

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина четверта статті 14 ЦПК України).

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Пунктами 30-35 зазначеного Положення передбачено, що користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи».

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана. При втраті чинності довіреності в електронній формі автоматично скасовуються також усі її похідні довіреності, що видані в порядку передоручення.

Підставою подання позовної заяви та представництва позивача була сформована в підсистемі «Електронний суд» 14 серпня 2024 року довіреність, згідно з якою ОСОБА_2 , на підставі Витягу з ЄДР від 21.12.2021, щодо Акцінерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» уповноважив, в порядку передоручення Киричук Галину Миколаївну представляти інтереси АТ «ПУМБ» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надані законом стороні у справі, в тому числі з правом підписувати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Зазначена форма довіреності відповідає пунктам 30-35 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Електронне доручення формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.Тому, електронне доручення сформовано і видано за допомогою засобів та відповідних алгоритмів підсистеми «Електронний суд», з використанням електронних кабінетів й цифрових підписів Підсистемою «Електронний суд» автоматично сформовано таке електронне доручення й додано до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя.

Оскільки саме система формує довіреність за відповідним алгоритмом і зразком, тому розміщення відмітки про нотаріальне посвідчення на такій довіреності є неможливим.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2025 року у справі № 761/5870/24 зауважив, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис).

У разі формування електронного доручення за допомогою підсистеми «Електронний суд» від особи не потрібно вимагати додаткового надання паперового примірника такої довіреності або іншого документа, що посвідчує повноваження представника. Постанови ВС від 08 вересня 2021 у справі № 486/259/21 , від 25 січня 2023 року у справі № 235/8501/21. Електронна довіреність, яку можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронна довіреність видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі така електронна довіреність автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», разом з цим у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такої електронної довіреності, тобто вона формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника. Доручення, сформоване за допомогою підсистеми «Електронний суд», як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді. Саме такий висновок зроблено у постанові ВС від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21, 30 березня 2023 року у справі №580/140/23.

Крім того, до позову долучено посвідчену нотаріально довіреність від 13 лютого 2024 року, якою Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в особі Голови Правління Черненка С.П., уповноважило адвоката Киричук Галину Миколаївну представляти інтереси Банку в судах усіх інстанцій і юрисдикцій, з усіма правами, що надані законом стороні (а.с.61).

В Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції, врахувавши істотні обставини справи, правильно визначився з правовідносинами, які склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку наданим сторонами доказам, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року.

Судді : Т. В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А. М. Костенко