Єдиний унікальний номер 337/1501/25
Провадження № 2/317/1071/2025

20 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 стягнення матеріальної шкоди.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2025 дану цивільну справу передано за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Сакояна Д.І.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь: 239121,08 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 2391,21 грн. судовий збір; 9004,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2020 на 338 км +650 м автомобільної дороги Харків-Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAN TGA, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом GENERAL TRAILERS, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101501 від 24.07.2020 ОСОБА_2 визнав свою вину та підтвердив, що керував автомобілем MAN TGA, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом GENERAL TRAILERS, н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2020 по справі № 313/971/20 ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 23.10.2020 Запорізький апеляційний суд залишив дану постанову без змін.
Оскільки шкода, яка була завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.07.2020, джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем MAN TGA, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом GENERAL TRAILERS, н.з. НОМЕР_2 , а водієм (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди був відповідач, то саме відповідач повинен відшкодовувати позивачу шкоду.
Як видно зі звіту № 485 від 14.08.2020 про оцінку транспортного засобу CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику автомобіля внаслідок його пошкодження, складає 363721,08 грн.
Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль був пошкоджений настільки, що позивач був змушений скористатись послугами евакуатора для його транспортування до місця стоянки. Послуги евакуатора коштували 2800,00 грн., що також є матеріальним збитком, спричиненим позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля MAN TGA, н.з. НОМЕР_1 , була застрахована поліс № АО/2643582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.04.2020. Позивач повідомив страховика ПрАТ «СК «Оранта-Січ» про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про відшкодування йому шкоди.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів№ АО/2643582 від 07.04.2020 страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн., а розмір франшизи становить 2600,00 грн.
20.08.2020 ПрАТ «СК «Оранта-Січ» повідомило позивача про те, що страхове відшкодування за пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , становить 127400,00 грн.
27.08.2020 та 28.08.2020 ПрАТ «СК «Оранта-Січ» здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 127400,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок позивача.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , як винуватець дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди завданої шкоди в сумі 366521,08 грн. та розміром отриманого позивачем страхового відшкодування в сумі 127400,00 грн., тобто стягненню підлягає сума 239121,08 грн.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Кадурін І.В., до суду не з`явились.
У заяві від 20.10.2025 представник позивача, адвокат Кадурін І.В., просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.
Приписами ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101501 від 24.07.2020, 24.07.2020 о 10 год. 00 хв., на 338 км +650 м автомобільної дороги Харків-Сімферополь, ОСОБА_2 керував автомобілем MAN TGA, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом GENERAL TRAILERS, н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET, н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2020 у справі № 313/971/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.10.2020 у справі № 313/971/20 постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2020 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишено без змін.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Наведені законодавчі приписи у системному зв`язку з обставинами, що встановлені у постанові Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2020, дозволяють суду вважати встановленим факт того, що у результаті протиправних дій ОСОБА_2 , 24.07.2020 настали певні правові наслідки, пов`язані із подією ДТП, зокрема, автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з приписами ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тобто й Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
На час ДТП діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.
Приписами статті 5 Закону № 1961-IV визначалось, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Аналогічні приписи містяться у чинному наразі Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX.
Положеннями ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2643582 від 07.04.2020.
28.07.2020 ОСОБА_1 надав ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Листом № 12-12/1590 від 20.08.2020 ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» повідомило ОСОБА_1 про те, що страхове відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , яка трапилася 24.07.2020, становить 127400,00 грн.
Згідно звіту спеціаліста автотоварознавця ОСОБА_3 № 485 від 14.08.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 363721,08 грн.
Як видно з облікової картки № НОМЕР_5 від 18.08.2021, автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 , знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.
Довідкою адміністратора ТСЦ МВС № 1242 м. Дніпро підтверджено, що автомобіль CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , вибракувано 18.08.2021 в ТСЦ 1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області.
27.08.2020 та 28.08.2020 ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 127400,00 грн., про що свідчить виписка по картці/рахунку АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 за період 26.08.2020-28.08.2020.
У разі якщо страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки виплаченого ОСОБА_1 страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням шкоди в порядку ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню саме з ОСОБА_2 .
Разом із тим, розрахована позивачем сума стягнення є помилковою виходячи з наступного.
За приписами ст. 30 чинного на час ДТП Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 28 чинного з 20.06.2024 та наразі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума:
матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.
Як видно зі звіту № 485 від 14.08.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 363721,08 грн. Розрахований розмір матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП. У звіті зазначено, що вартість відновлювального ремонту більша за ринкову вартість автомобіля. Спеціаліст зазначає, що встановлений факт дає можливість зробити висновок про недоцільність відновлення КТЗ. Отже, транспортний засіб CHEVROLET MALIBU, н.з. НОМЕР_3 , є фізично знищеним внаслідок ДТП, яка відбулась 24.07.2020.
Суд не стягує з відповідача на користь позивача вартість послуги евакуатора у розмірі 2800,00 грн., оскільки в квитанції до прибуткового касового ордеру № 21 від 24.07.2020 відсутні відомості щодо платника цих послуг. Отже, документального підтвердження понесення саме ОСОБА_1 вищезазначених витрат матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Згідно з приписами пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору для фізичних осіб з позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 4 вказаного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З матеріалів справи видно, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2391,21 грн. При цьому суд враховує, що позивач мав сплатити судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 саме у розмірі 1912,97 грн., оскільки позов подано через Електронний суд. Переплачена сума судового збору може бути повернута позивачу за його клопотанням.
Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (1912,97 грн. х 213322,53 грн.) / 239121,08 грн. = 1706,58 грн.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення судових витрат позивачем до позову додано договір про надання правової (правничої) допомоги № 20/16 від 07.09.2020, який діяв до 31.12.2021, та ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1114549 від 06.01.2022, яким Таіров Е.Т. уповноважив Шилова С.О. на представництво його інтересів у Михайлівському районному суді Запорізької області. До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002166, виданого Шилову С.О.
Матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Шиловим С.О. на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги № 20/16 від 07.09.2020 та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, саме у справі № 337/1501/25.
Під час судового розгляду (до судових дебатів) представник позивача Кадурін І.В. не повідомляв суд про те, що відповідні докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. За змістом п. 2.1 угоди про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2025. укладеної між адвокатом Кадуріним І.В. та ОСОБА_1 , надання правової допомоги за цією угодою вчиняється безкоштовно.
Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не доведено, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи 337/1501/25.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 213322 грн. 53 коп. (двісті тринадцять тисяч триста двадцять дві грн. 53 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1706 грн. 58 коп. (одна тисяча сімсот шість грн. 5 8 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян