Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4162/25
Провадження № 2/279/1894/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/4162/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", в інтересах якого діє представник Дараган Ю.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 12 липня 2024 року між ТОВ Аванс Кредит та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 28372-09/2024.

Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону, який зазначений в п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 1.6. п.1 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ Аванс Кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ Аванс Кредит суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п.1 Кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ Аванс Кредит, які розміщені на веб-сайті товариства.

Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

24.12.2024 між ТОВ Аванс Кредит та ТОВ "ФК" ЄАПБ" укладено договір факторингу №24122024, у відповідності до умов якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК" ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК" ЄАПБ" приймає належні ТОВ Аванс Кредит права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2024 року до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23712 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8712 грн. - сума заборгованості за відсотками та 5000 - сума заборгованості за штрафними санкціями.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.12.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ" , ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК" ЄАПБ" за кредитним договором № 28372-09/2024 в розмірі 23712 грн.

07 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 73788484.

Згідно п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю, плату (проценти) від суми позики.

Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків/фінансових послуг" (п.п. 5.1. п. 5 Договорів позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.п. 5.3. п.5 договору позики).

Відповідно до п. 21 договору позики, договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерції".

Згідно з п. 25 договору позики, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. 6, 627 ЦК України.

14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" приймає вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42962,50 грн., з яких: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2062,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 - сума заборгованості за пенею та 3750 грн. - комісія за надання позики.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки первісного кредитора.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за договором позики №73788484 в розмірі 42962,5 грн.

15 вересня 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4969911.

Відповідно до п.п. 2.1. кредитного договору, кредит надається ТОВ "Лінеура Україна" у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача, зазначену ним в особистому кабінеті, та в п.п. 2.1. кредитного договору.

Згідно з п.п. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ "Лінеура Україна" суми кредиту (загального розміру) на користь відповідача. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ "Лінеура Україна" (п.п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті товариства.

Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

22.04.2025 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №22042025 у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Лінеура Україна" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" приймає вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 22.04.2025 до Договору факторингу № 22042025 від 22.04.2025, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 129500 грн., з яких: 35000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 77000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 17500 - сума заборгованості за штрафами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.04.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК ЄАПБ , ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК ЄАПБ за кредитним договором № 4969911 в розмірі 129500 грн.

Оскільки відповідач належним чинном не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами з повернення отриманих сум кредиту та нарахованих відсотків, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами загальною сумою 196174,50 грн., а також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 19.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

28.09.2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №28372-09/2024. Зазначений кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження останнім умов кредитування.

Відповідно до умов укладеного договору №28372-09/2024 від 28.09.2024 року ТОВ "Аванс Кредит" на умовах строковості, зворотності, платності надало відповідачу кредит у розмірі 10000 гривень, строком 120 днів, з 0,99 % денною процентною ставкою, що застосовується в межах строку кредитування, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Термін (дата) погашення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом 25.01.2025 року.

Укладаючи договір сторони також узгодили, що за користування кредитом ТОВ "Аванс Кредит" нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Сторони погодили, що клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача (п.1,3., 3.1, Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванс Кредит" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти.

Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" про успішне перерахування 28.09.2024 року коштів на платіжну картку клієна, маска картки № НОМЕР_1 в сумі 10000 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua : 522833152). Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про надання фінансового кредиту.

Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24.12.2024 року, згідно розрахунку заборгованості, становить 23712 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за кредитом та 13712 грн. - сума заборгованості за відсотками.

24.12.2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК" "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Аванс Кредит" за плату, а ТОВ "Аванс Кредит" відступити ТОВ "ФК" "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Аванс Кредит".

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу перехід від ТОВ "Аванс Кредит" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ "Аванс Кредит" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Додатку 1 (витягу з реєстру боржників від 24.12.2024) до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №28372-09/2024 від 28.09.2024 року в сумі 23712 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8712 грн. - сума заборгованості за відсотками та 5000 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року.

Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" має право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року.

Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ", до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості первісного кредитора (кредитодавця ТОВ "Аванс Кредит") за кредитним договором №28372-09/2024 від 28.09.2024 року, згідно якого вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося в межах періоду строку дії кредитного договору.

15.09.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №4969911 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження умов кредитування.

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Лінеура Україна" на умовах строковості, зворотності, платності надало відповідачу кредит у розмірі 35000 гривень, строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, у безготівковій формі, шляхом його переказу на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені Договором.

Укладаючи договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, застосування зниженої процентною ставки 0,30% в день, яка застосовується відповідно до умов Договору, а також узгодили порядок продовження строку кредитування та строку повернення (виплати) за кредитом (п. 1.3.1 Договору).

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно з графіком платежів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти.

Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" про успішний перерахунок коштів на платіжну картку клієнта, згідно якої вбачається, що дійсно на картку, зазначену відповідачем в договорі (п.2.1 Договору), маска картка № НОМЕР_1 , 15.09.2024 року були зараховані кошти в сумі 35000 грн., через платіжний сервіс IPay.ua (номер транзакції - 510554422).

Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.04.2025 року, згідно розрахунку заборгованості, становить 129500 грн., з яких: 35000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 77000 грн. - сума заборгованості за користування кредитом та нарахованими відсотками та 17500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями.

22.04.2025 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК" "ЄАПБ" укладено договір факторингу №22042025 за умовами якого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "Лінеура Україна" відступити ТОВ "ФК" "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна".

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу перехід від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Додатку 1 (витягу з реєстру боржників від 22.04.2025) до договору факторингу № 22042025 від 22.04.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4969911 від 15.09.2024 року в сумі 129500 грн., з яких: 35000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 77000 грн. - сума заборгованості за процентами та 17500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22042025 від 22.04.2025 року.

Таким чином, "ФК "ЄАПБ" має право грошової вимоги до відповідача за договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року.

Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ", до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, що підтверджується детальним розрахунок первісного кредитора (кредитодавця ТОВ "Лінеура Україна") за договором №4969911 від 15.09.2024 року, згідно якого вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося в межах періоду строку дії кредитного договору.

Отже, "ФК "ЄАПБ" є належним позивачем у справі.

Факт укладення зазначених кредитних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи, судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідач також не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.

Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання кредитних договорів, а саме відповідач шляхом введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписав кредитні договори із зазначенням інформації щодо реквізитів банківських карток, на рахунки яких, в подальшому йому були перераховані кошти у розмірах, встановлених договорами.

Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами договорів та що йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі частинами 1,2 статті 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положеннями частини 1 статті 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 5,6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).

За правилом часини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Положеннями частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій їх було надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання кредитних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за вказаними договорами сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.

Відповідач кредитні кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року та договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за договорами. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не подав.

Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов зазначених кредитних договорів, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена останнім добровільно, вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року та договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року є правомірними.

Водночас, суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року та договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року штрафних санкцій з огляду на наступне.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України, первісними кредиторами протиправно нараховано штрафи за прострочення виконання договірних зобов`язань, а тому в стягненні таких слід відмовити.

З огляду на зазначене, вимога позивача щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами підлягає частковому задоволенню, а відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість:

- за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року в сумі 18712 грн.;

- задоговором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року в сумі 112000 грн.

Щодо стягнення заборгованості за договором позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73788484 від 07.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за вказаним договором позивачем подано розрахунок заборгованості, згідно якого за відповідачем станом на 24.01.2025 року рахується заборгованість в сумі 42962,50 грн., договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73788484 від 07.09.2024 року, додаток №1 (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору позики №73788484 від 07.09.2024 року, паспорт споживчого кредиту, договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткова угода №2 від 28.07.2021 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткова угода №7 від 13.06.2022 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткова угода №47 від 24.01.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, акт прийому-передачі реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, витяг з реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, платіжна інструкція на підтвердження плати за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди №47 від 24.01.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73788484 від 07.09.2024 року, вбачається, що кредит відповідачу надаюється в безготівковій формі у національній валюті на картковий рахунок та вважається наданими в день перерахування суми кредиту.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування на картковий рахунок кредитних коштів позичальнику (відповідачу) за вказаними договорами, відповідно до вимог ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. Надані позивачем документи лише констатують нараховану заборгованість за кредитними договорами, але не підтверджують її наявність та походження.

Кредитний договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту позичальнику, не вважається доказом надання/отримання кредитних коштів. На етапі підписання кредитного договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В кредитному договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитних договорах, не надано розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Клопотань від позивача про витребування судом доказів не заявлено.

Наданий позивачем розрахунок суми боргу за договором позики також не є доказом, так як не дає суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності кошти позичальнику (відповідачу) в кредит.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів за договором позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73788484 від 07.09.2024 року відповідачу, користування відповідачем кредитними коштами за вказаним договором матеріали справи не містять.

Позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені вказаним договором, а відповідач ці кошти отримав.

Також позивачем не надано доказів ідентифікації відповідача як клієнта під час акцепту пропозицій щодо укладення договорів, отримання та передачі ним одноразових ідентифікаторів, що унеможливлює суд дослідити, співставити такі докази та дійти переконливого висновку щодо факту укладення кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73788484 від 07.09.2024 року будь-яких коштів, а тому в данній частині позову слід відмовити.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості:

- за договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року в сумі 18712 грн.;

- за договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року в сумі 112000 грн.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2017,56 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (66,63 %).

Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", заборгованістьза договором про надання фінансового кредиту №28372-09/2024 від 28.09.2024 року в сумі 18712 грн., заборгованість за договором №4969911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2024 року в сумі 112000 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 130712 (сто тридцять тисяч сімсот дванадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2017 (дві тисячі сімнадцять) гривень 56 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: 01032, Київ обл., м. Київ, вул. Петлюри Симона, буд. 30, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ