Справа №:755/2064/25
Провадження №: 4-с/755/115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович на дії приватного виконавця, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Задорожна Анастасія Петрівна, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович на дії приватного виконавця.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Таляти Рефатовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_12 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «Євро-реконструкція» заборгованості у розмірі 133 176,27 грн.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа№755/12952/21, виданого 28.12.2023 Дніпровським районним судом міста Києва.

В рамках виконавчого провадження приватним виконавцем видано постанову про арешт коштів боржника, ОСОБА_1 , від 12.12.2024 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, зокрема, на рахунках № НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_2 ) та № НОМЕР_3 (ІВАN НОМЕР_4 ), що відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

ОСОБА_1 16.12.2024 звернулась до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з рахунків, мотивуючи її тим, що приватним виконавцем накладено арешт на рахунки, які відкриті для отримання пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника та на утримання дитини з інвалідністю та соціальних виплат у зв`язку з загибеллю чоловіка, який брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

До заяви про зняття арешту з вказаних рахунків доєднано копії довідок від 13.12.2024, з яких вбачається, що на зазначені рахунки зараховуються виключно грошові кошти з цільовим призначенням: «Виплати Пенсійного фонду, пенсія» та «Виплата Соціального фонду, соц. виплата».

З вказаних довідок вбачається, що протягом 2024 року на назначені рахунки було зараховано лише грошові кошти з цільовим призначенням: «Виплати Пенсійного фонду, пенсія» та «Виплата Соціального фонду, соц. виплата».

На дані рахунки, на які накладено арешт, надходять пенсійні виплати на утримання дитини з інвалідністю, який не є учасником виконавчого провадження.

Проте, 16.12.2024 від приватного виконавця надійшов лист з відмовою у знятті арешту з вказаних рахунків. В листі приватний виконавець зазначав: «до заяви про зняття арешту з рахунків не додано довідку від банку, в якій міститься інформація про статус (призначення) рахунків НОМЕР_5 та НОМЕР_6 чи обмежене призначення платежів, які можуть бути зараховані на такі рахунки.».

У зв`язку з цим ОСОБА_1 було повторно направлено заява про скасування арешту рахунків, до якої було додано довідки від 16.12.2024 в яких зазначено, що на рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує соціальні виплати, а на рахунок НОМЕР_4 - пенсійні виплати.

Проте, 22.01.2025 від приватного виконавця надійшов лист з відмовою у знятті арешту з вказаних рахунків.

В подальшому 24.01.2025 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_12 з рахунку НОМЕР_2 було стягнуто грошові кошти у розмірі 27 019,24 грн., а з рахунку НОМЕР_4 було стягнуто грошові кошти у розмірі 7 658,22 грн.

Тобто, отримавши від боржниці інформацію про статус рахунку та цільове призначення грошей, приватний виконавець всупереч статтям 59, 73 Закону України «Про виконавче провадження» не тільки не зняв арешт з цих рахунків, але й стягнув грошові кошти, які є соціальними та пенсійними виплатами.

Такий арешт та стягнення коштів порушує права ОСОБА_1 на отримання пенсійних виплат на утримання неповнолітньої дитини та соціальних виплат у зв`язку з загибеллю чоловіка.

ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , який має інвалідність, у зв`язку з чим не працює та забезпечує догляд за дитиною. Грошові кошти, на які накладено арешт є єдиними коштами, з яких ОСОБА_1 та її неповнолітня дитина з інвалідністю мають можливість забезпечувати своє життя. Інших грошових рахунків у неї немає. Таким чином, у зв`язку з арештом рахунків та стягненням грошових коштів, ОСОБА_1 та її дитина не мають коштів для існування.

04.02.2025 року була передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

05.02.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

15.05.2025 року постановою Київського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року скасовано та направлено справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович на дії приватного виконавця, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

14.07.2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано в провадження судді Коваленко І.В.

04 серпня 2025 року ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович на дії приватного виконавця, прийнято до провадження та призначено скаргу до судового розгляду.

08 серпня 2025 року за клопотанням представника скаржниці розгляд справи відкладено до 29.08.2025 року.

29.08.2025 року довідкою секретаря судових засідань справу №755/2064/25 знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Коваленко І.В. Справу призначено на 22.09.2025 року.

22.09.2025 року (вх.№ЕП-10661) від представника ТОВ «Євро-реконструкція» Гречан М.В. на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

22.09.2025 року від приватного виконавця Байрамова Т.Р. надійшли заперечення на скаргу у справі №755/2064/25. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича та розглянути справу №755/2064/25 без його участі, з урахуванням викладеного у запереченні на скаргу боржника на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича. Вказував, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_12 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12952/21 від 28.12.2023 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 110 082,78 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 15 965,20 грн. та 3% річних у розмірі 6 674,29 грн., а всього на загальну суму 132 722,27 грн. (сто тридцять дві тисячі сімсот двадцять дві гривні 27 копійок) та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні). 04.04.2024 відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_12. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження № НОМЕР_12 відповідно до статей 3, 18, 40, 42, 45, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про арешт майна боржника. Також, враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог статті 56 Закону, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на відкритих рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Вищезазначена постанова про арешт коштів боржника направлено до банків учасників електронного документообігу шляхом підписання КЕП. 13.12.2024 від представника боржника з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну пошту приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшла заява про зняття арешту з рахунків. 16.12.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надано відповідь на заяву про зняття арешту з рахунків на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій зазначено про відсутність підстав для зняття арешту з рахунків, враховуючи викладене у заяві. 16.12.2024 від представника боржника з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну пошту приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшла заява про зняття арешту з рахунків боржника, до якої були додані довідки про рахунки від АТ КБ «ПриватБанк», які містять наступну інформацію: 1) Довідка №5HPMDM8HLC8EA3SJ від 16.12.2024: видана про те, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , ПАСПОРТ ГРОМАДЯНИНА УКРАЇНИ НОМЕР_8 , виданий ДНІПРОВСЬКИМ РВ ГУДМС УКРАЇНИ В М КИЄВІ 10.11.2015 станом на 16.12.2024 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_9 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує соціальні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). 2) Довідка №TDH8RJQH2GCU2D3N від 16.12.2024: видана про те, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , ПАСПОРТ ГРОМАДЯНИНА УКРАЇНИ НОМЕР_8 , виданий ДНІПРОВСЬКИМ РВ ГУДМС УКРАЇНИ В М КИЄВІ 10.11.2015 станом на 16.12.2024 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_10 ( НОМЕР_4 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). 22.01.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надано відповідь на заяву про зняття арешту з рахунків на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій зазначено про відсутність підстав для зняття арешту з рахунків, враховуючи викладене у заяві, та повторно зазначено про можливість здійснення видаткових операцій з поточного рахунку боржника на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати. Але жодних заяв від боржника або представника боржника щодо визначення рахунку для видаткових операцій станом на момент надання цієї відповіді не надходило. Тому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем під час телефонної розмови з представником боржника адвокатом Задорожньою Анастасією Петрівною було додатково повідомлено про таке право боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Не зважаючи на те, що скаржник у своїй скарзі зазначає, що «у зв`язку з арештом рахунків та стягненням грошових коштів, Запольська Л.Б. та її дитина не мають коштів для існування!!», заява про визначення рахунку для видаткових операцій надійшла від представника боржника тільки 19.03.2025, хоча до цього приватним виконавцем Байрамовим Талятом Рефатовичем неодноразово було акцентовано увагу представника боржника на праві боржника користуватись коштами в межах розміру двох мінімальних заробітних плат на місяць. А після надходження такої заяви приватним виконавцем Байрамовим Талятом Рефатовичем було оперативно визначено рахунок, що був зазначений у відповідній заяві, як поточний для видаткових операцій. На адресу приватного виконавця від банківських установ, на адресу яких направлена постанова про арешт коштів боржника, будь-яких повідомлень, що на кошти, на які накладено арешт, заборонено звертати стягнення, не надходило. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який виконував постанову про арешт коштів боржника, не визначив статус коштів, які надходять на рахунок боржника, як цілком такі, накладення арешту на які заборонено законом. Всі виконавчі дії у виконавчому провадженні здійснені виконавцем в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, спрямовані на виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12952/21 від 28.12.2023.

22 вересня 2025 року за клопотанням представника скаржниці розгляд справи відкладено до 23.09.2025 року.

23.09.2025 року від представника скаржника до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме довідку №M5AGGMEV43QQ30SK та довідку №L5GGBG519B4TVRCF від 22.09.2025 щодо руху коштів на рахунках ОСОБА_1 , на які накладено арешт.

Скаржник та її представник у судове засідання не з`явились, представник скаржника подала до суду заяву про розгляд скарги у відсутність скаржника та її представника, скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги без участі представника.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, в запереченнях на скаргу просив розглянути скаргу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки учасники справи належними чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, їх явка в судове засідання судом не визнавалась обов`язковою, суд вважає за можливе розглядати скаргу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові матеріали скарги та з`ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова Талята Рефатовича перебуває виконавче провадження №74550040, відкрите 04.04.2024 року з примусового виконання виконавчого листа № 755/12952/21, виданого 28.12.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.10.2021 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 110 082,78 гривень, інфляційну складову боргу у розмірі 15 965,20 гривень та 3% річних у розмірі 6 674,29 гривень, а всього стягнуто 132 722, 27 грн; стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідність «Євро-реконструкція» витрати по оплаті судового збору в сумі по 454,00 грн., з кожного.

12.12.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Т.Р. винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на відкритих рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно наданих копій квитанцій про стягнення коштів від 24.01.2025 року, з поточного рахунку боржниці ОСОБА_1 відбулось стягнення відповідно до виконавчого провадження на суму 7 658,22 грн.

ОСОБА_1 16.12.2024 звернулась до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з рахунків, мотивуючи її тим, що приватним виконавцем накладено арешт на рахунки, які відкриті для отримання пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника та на утримання дитини з інвалідністю та соціальних виплат у зв`язку з загибеллю чоловіка, який брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно копій довідок від 13.12.2024 вбачається, що на зазначені рахунки зараховуються виключно грошові кошти з цільовим призначенням: «Виплати Пенсійного фонду, пенсія» та «Виплата Соціального фонду, соц. виплата». (а.с.79-81)

16.12.2024 від приватного виконавця надійшов лист з відмовою у знятті арешту з вказаних рахунків. В листі приватний виконавець зазначав: «до заяви про зняття арешту з рахунків не додано довідку від банку, в якій міститься інформація про статус (призначення) рахунків НОМЕР_5 та НОМЕР_6 чи обмежене призначення платежів, які можуть бути зараховані на такі рахунки.». (а.с.73-74)

Згідно копії довідки від 16.12.2024 зазначено, що на рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує соціальні виплати, а на рахунок НОМЕР_4 - пенсійні виплати. Також, на вказані картки (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). (а.с.82-83)

22.01.2025 від приватного виконавця надійшов лист з відмовою у знятті арешту з вказаних рахунків. (а.с. 75-77)

До матеріалів скарги також додано копію розрахунку пенсії в разі втрати годувальника та копія довідки про доходи ОСОБА_1 (а.с.84-85)

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Case of Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема на майно (кошти) боржника, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Так, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

Таким чином, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець наділений повноваженнями накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника, та звертати на такі кошти стягнення.

У свою чергу, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника може та повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та у разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, законодавцем не покладено на приватного виконавця обов`язку виокремлювати рахунки зі спеціальним режимом використання.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Отже, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (таку правову позицію підтримав Київський апеляційний суд у постанові від 20.04.2021 у справі № 22-ц/824/6589/2021).

При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на адресу приватного виконавця від банківських установ, на адресу яких направлено постанову про арешт коштів боржника, будь-яких повідомлень, що на кошти, на які накладено арешт, заборонено звертати стягнення, не надходило.

Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець при винесені постанови від 12.12.2024 року про арешт коштів боржника діяв виключно в межах своїх повноважень відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та у нього відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, приватний виконавець Байрамов Т.Р. невідкладно після надходження відповідної заяви представника боржника 19.03.2025 визначив рахунок, зазначений у заяві, як поточний для видаткових операцій, що стало наслідком отримання боржником права користуватись коштами в межах розміру двох мінімальних заробітних плат на місяць, а тому посилання скаржниці ОСОБА_1 на те, що вона та її дитина не мають коштів для існування, є безпідставними.

Частиною першою статті 18 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

В даному випадку, від банківських установ, на адресу яких приватний виконавець направляв постанови про арешт коштів боржника, будь-яких повідомлень про заборону звернення стягнень на кошти, на які накладено арешт, не надходило. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який виконував постанову про арешт коштів боржника, не визначив статус коштів, які надходять на рахунок боржника, як цілком такі, накладення арешту на які, заборонено законом.

Окрім цього, як убачається з іфнормаційних Довідок АТ КБ «ПриватБанк», карткові рахунки № НОМЕР_11 HPMDM8HLC8EA3SJ та №TDH8RJQH2GCU2D3N від 16.12.2024 можуть використовуватися боржником не лише для зарахування соціальних та пенсійних виплат, а і для зарахування інших платежів.

У випадку зняття арешту з вищезазначених рахунків боржника, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», неможливо буде виокремити кошти соціального та пенсійного призначення від будь-яких інших виплат (переказів), що негативно вплине на ефективність процесу примусового виконання рішення суду та виконання обов`язку приватного виконавця щодо ефективного вчинення виконавчих дій відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону N 1404-VIII.

При цьому, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю. Вони втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набувають статусу вкладу.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 3 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц: «Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15. АТ КБ "ПриватБанк", на яке нормами статті 52 Закону N 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку N НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. За таких обставин, рахунок N НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 N НОМЕР_1 стали його власністю та набули статусу вкладу, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про наявність підстав для скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 23 липня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника».

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі N 905/361/19 (провадження N 12-28гс20).

Європейський суд з прав людини зазначає, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Одночасно з цим, згідно статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тому арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання пенсійних виплат ним, за його бажанням, готівкою за вказаним місцем проживання, а тому висновок про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання пенсійних виплат є необґрунтованим.

Така правова позиція узгоджується з позицією КЦС ВС, що міститься у постанові КЦС ВС від 3 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

Отже, враховуючи вищевикладене, всі виконавчі дії у виконавчому провадженні приватним виконавцем здійснені в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, спрямовані на виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12952/21 від 28.12.2023.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що постанова про арешт коштів винесена приватним виконавцем є законною, а твердження скаржника щодо її скасування, не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах. Враховуючи, що доводи скарги наведеного висновку не спростовують, у суду відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись стст. 12-13, 258, 260-261, 354, 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович на дії приватного виконавця, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Повний текст ухвали складений 29.09.2025 року.

Суддя: