ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Суми

Справа №587/1365/19

Номер провадження 22-ц/816/4/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 19 липня 2022 року, в складі судді Черних О.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виділ частки майна подружжя в натурі.

Позовні вимоги мотивував тим, що йому та ОСОБА_3 , на підставі договору дарування, на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 . Вважає, що будинок має технічну можливість виділення відокремлених частин будинку з самостійним виходом, тому просив припинити спільну часткову власність і виділити йому в натурі частину будинку з господарськими спорудами у відповідності до його частки.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виділ частки майна подружжя в натурі задоволено.

Поділено житловий будинок з господарсько-надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності.

Розподілено домоволодіння відповідно до варіанту №1.

Виділено ОСОБА_1 по житловому будинку: приміщення 1-4 площею 22,4 кв.м (А-1); приміщення 1-5 площею 9,7 кв.м (А-1).

По надвірним будівлям та спорудам: сходинкова клітка 1-II площею 5,5 кв.м (А1); підвал 1-III площею 17,9 кв.м (А1); сарай В; хозприміщення В2; гараж Г; навіс г; вимощення 1/5 І, вимощення ІІ; огорожа №3 «1/4»; ворота №4; огорожа №6.

Для здійснення запропонованого варіанту ОСОБА_3 та ОСОБА_1 необхідно виконати наступні переобладнання: демонтувати дверні блоки, закласти прорізи між приміщенням «1-6», «1-5» та приміщенням «1-2», «1-4».

Обладнати квартири самостійними інженерними системами електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення; виконати окремі лази на горище, розділ горищного приміщення виконувати згідно лінії розподілу житлового будинку без улаштування перегородок; закласти дверний отвір між приміщеннями підвального поверху: підвалу «І» та сходинкової клітини «ІІ».

Для співвласника ОСОБА_1 влаштувати міжкімнатну перегородку з отвором для поділу приміщення «1-4» на дві частини з організацією коридору шириною не менше 1,1 м та житлової кімнати площею не менше 14,0 м2.; встановити дверний блок між організованими приміщеннями житлової кімнати та коридором; пробити отвір між приміщеннями «1-4» та «1-5», встановити дверний блок; організувати в приміщенні «1-5» - кухню; демонтувати віконний блок в приміщенні «1-4» пробити отвір та встановити дверний блок; добудувати тамбур до організованого приміщення коридору та встановити дверний блок. Організувати вхід до квартири співвласника. Побудувати будівлю вбиральні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду змінити виділивши ОСОБА_1 1/2 частину сходових клітин 1-П, площею 5,5 кв.м, частину сараю «В», а також стягнути з ОСОБА_1 7354,80 грн сплачених за проведену експертизу. Ставить питання про призначення по справі додаткової будівельно-технічної та оціночної експертизи для вирішення питання розподілу спірного домоволодіння.

Вказує, що склався порядок користування житловим будинком і надвірними будівлями, вона більше тридцяти років користується частиною будинку, що складається з тамбура пл.4.8 кв.м., коридором- 5.4 кв.м., кухнею 15.5 кв.м., санвузлом площею-2.8 кв.м., житловою кімнатою 17.5 кв.м., верандою 5.7 кв.м., підвалом 1-1, сходинковою кліткою, літньою кухнею, банею, частиною сараю, тому саме ці приміщення повинні залишитися в її власності і користуванні.

Зазначає, що згідно варіанту 1 висновку № 1272/1369 від 29 червня 2021 року судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи розподілу житлового будинку, надвірних будівель і споруд запропонованого експертом, їй запропоновано виділити тамбур, коридор, кухню, санвузол, житлову кімнату площею 17.5, веранду, тобто приміщення, якими вона користується, з надвірних приміщень і споруд їй пропонується залишити у власність: підвал 1-1, літня кухня, баня, але при виділенні підвалу порушені її права, оскільки вона не зможе ним користуватися через відсутність входу, сама обладнати лаз в підвал вона не має можливості. Погоджується на сплату компенсації вартості сходової клітки та на виділення ОСОБА_1 1/3 частину цієї сходової клітки, що технічно можливо.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер (т. 2, а.с. 25).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13 березня 2025 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 , який є правонаступником померлого позивача ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 113).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , її представника адвоката Лузан Н.С., представника ОСОБА_1 адвоката Сивенка В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 22 квітня 1973 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з договором дарування від 01 лютого 1983 року ОСОБА_4 (брат позивача) подарував ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 житлового будинку та по ? надвірних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 50-52.)

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 15 січня 2020 року була змінена частка ОСОБА_3 і визначено її частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 , у розмірі 56/100 (т. 1, а.с. 31-32)

За результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи був зроблений висновок № 1272/1369 від 29 червня 2021 року, відповідно якого запропоновано 3 варіанти розподілу спірного житлового будинку, надвірних будівель і споруд (т. 1, а.с. 140-185)

Сторонами не заперечувалось, що шлюбні стосунки між ними припинені і ОСОБА_3 проживає у спірному будинку по АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 , знаходиться у спільній частковій власності сторін, і сукупність доказів у справі дає можливість провести поділ цього житлового будинку з господарськими будівлями за варіантом №1 висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 1272/1369 від 29 червня 2021 року, який передбачає відступ від ідеальних часток, проте враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири та є найбільш наближений до фактичного користування відповідачкою будинком.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не може погодитись, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягає порушене право особи.

За приписами ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України)

Згідно із ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі змісту роз`яснень п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно із ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Порядок поділу спільного майна встановлено у ст.ст. 367 та 372 ЦК України.

Так, ст. 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, у результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 15 травня 2025 років, за клопотанням представника ОСОБА_3 адвоката Лазун Н.С., призначено у справі додаткову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Андрєєву Л.Г. (т. 2, а.с. 125)

Згідно з висновком додаткової будівельно-технічної експертизи № 1891 від 12 червня 2025 року (т. 2, а.с. 135-145), щодо поділу домоволодіння по АДРЕСА_1 , встановлено, що поділити сходову клітину «II», площею 5,5 м, шириною 1,3 м. (див. фото), кожному зі співвласників по 1/2 не представляється можливим. Кожному припадають сходи, шириною 0,6 м, що не відповідає п. 5.8 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Для безперешкодного проходу у виділений ОСОБА_3 (варіант поділу 1), підвал «І», площею 19,0 кв.м, експерт пропонує суду встановити сервітут (показано зеленим кольором в додатку №1), відповідно до ст. 403 ЦК України.

Виходячи з нормативних вимог виділити ОСОБА_3 надвірну будівлю сарай літ. «В-2» для тримання господарчого інвентарю, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 в натурі, можливий.

Експерт пропонує на розгляд суду додатковий варіант поділу житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами та надвірними будівлями:

При додатковому варіанті поділу №1:

ОСОБА_3 виділені (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «1-1», площею 5,4 кв.м; кухня «1-2», площею 15,5 кв.м; санвузол «1-3», площею 2,8 кв.м; житлова кімната «1-6», площею 17,5 кв.м. Приміщення напівпідвалу літ. «А », площею 19,0 кв.м. Приміщення веранди літ. «а», площею 5,7 кв.м: веранда «1-7», площею 5,7 кв.м. Приміщення тамбуру літ. «а1», площею 4,8 кв.м: тамбур літ. «І-IV», площею 4,8 кв.м.

Господарські споруди: літня кухня літ. «Б», баня літ. «В1», хозприміщення літ. «В2», колонка пітна літ. «К», вимощення (4/5) «І», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3 (3/4), огорожа №5, що складає 61/100 ідеальних часток.

ОСОБА_2 виділені (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: житлова кімната «1-4», площею 22,4 кв.м; житлова кімната «1-5», площею 9,7 кв.м. Приміщення напівпідвалу літ. «А1»: сходова клітина «II», площею 5,5 кв.м; підвал «III», площею 17,9 кв.м.

Господарські споруди: сарай літ. «В», гараж літ. «Г», навіс літ. «г», вимощення (1/5) «І», вимощення «II», огорожа №3 (1/4), ворота №4, огорожа №6, що складає 39/100 ідеальних часток.

Також судовим експертом Андрєєву Л.Г. складено Розрахунок компенсації до додаткової будівельно-технічної експертизи № 1891 від 12 червня 2025 року за яким компенсація на користь ОСОБА_2 складає 20415 грн (61/100 - 56/100 х 408300 грн) (т. 2, а.с. 193). При проведенні цього розрахунку експерт виходив з того, що відповідно до матеріалів справи, у садибі АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_3 56/100 ідеальних частин, ОСОБА_2 44/100 ідеальних частин. ОСОБА_3 виділені приміщення і надвірні будівлі садиби (з урахуванням сараю літ «В-2»), що складає 61/100 ідеальних часток. Відповідно до матеріалів справи ринкова вартість садибі АДРЕСА_1 складає 408300 грн.

Сторони ознайомившись з даним варіантом поділу домоволодіння в цілому погодились з останнім.

Колегія суддів вважає, що за необхідне провести поділ домоволодіння сторін згідно варіанту №1 додаткової будівельно-технічної експертизи за № 1891 від 12 червня 2025 року. Даний варіант враховує побажання сторін та є найбільш наближеним до встановленого порядку користування сторонами приміщеннями та надвірними будівлями домоволодіння.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову про поділ майна подружжя та виділ частки майна подружжя в натурі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При частковому задоволенні позову та апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 5797 грн 40 коп. (4240 грн + 7354,80 грн / 2) судових витрат за проведення у справі судових експертиз.

Враховуючи, що ОСОБА_3 як особа з інвалідністю 2-ї групи звільнена від сплати судового збору, позов та апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, тому за суд першої інстанції ОСОБА_2 за рахунок держави підлягає відшкодуванню 551 грн 20 коп., а за суд апеляційної інстанції з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави 413 грн 40 коп. (826,80 грн / 2) судового збору. Тому застосовуючи принцип взаємозаліку остаточно підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 137 грн 80 коп. (551 грн 20 коп. - 413 грн 40 коп.)

Беручи до уваги ціну позову дана справа є малозначною, у зв`язку з цим згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова колегії суддів оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 19 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виділ частки майна подружжя в натурі задовольнити частково.

Поділити житловий будинок з господарсько-надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності та виділити відповідно до варіанту №1 додаткової будівельно-технічної експертизи № 1891 від 12 червня 2025 року:

ОСОБА_3 (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «1-1», площею 5,4 кв.м; кухня «1-2», площею 15,5 кв.м; санвузол «1-3», площею 2,8 кв.м; житлова кімната «1-6», площею 17,5 кв.м. Приміщення напівпідвалу літ. «А1 », площею 19,0 кв.м. Приміщення веранди літ. «а», площею 5,7 кв.м: веранда «1-7», площею 5,7 кв.м. Приміщення тамбуру літ. «а1», площею 4,8 кв.м: тамбур літ. «І-IV», площею 4,8 кв.м.

Господарські споруди: літня кухня літ. «Б», баня літ. «В1», хозприміщення літ. «В2», колонка питна літ. «К», вимощення (4/5) «І», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3 (3/4), огорожа №5, що складає 61/100 ідеальних часток.

Для забезпечення безперешкодного проходу у виділений ОСОБА_3 підвал I площею 19.0 м2 встановити сервітут (показано зеленим кольором в додатку № 1 будівельно-технічної експертизи).

ОСОБА_2 , як правонаступнику ОСОБА_1 , виділити (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: житлова кімната «1-4», площею 22,4 кв.м; житлова кімната «1-5», площею 9,7 кв.м. Приміщення напівпідвалу літ. «А1»: сходова клітина «II», площею 5,5 кв.м; підвал «III», площею 17,9 кв.м.

Господарські споруди: сарай літ. «В», гараж літ. «Г», навіс літ. «г», вимощення (1/5) «І», вимощення «II», огорожа №3 (1/4), ворота №4, огорожа №6, що складає 39/100 ідеальних часток.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20415 гривень грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5797 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 137 грн 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 17 жовтня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов