Справа № 683/1318/25

01 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Завадської О.П.
секретаря Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В травні 2025 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за договором карткового рахунку №2021/1_С/328-Z2173588-01 від 30 вересня 2021 року в сумі 126137,81 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Представник позивача в позовній заяві просив про розглянути справу на підставі наявних доказів в заочному порядку у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подавав, клопотань не заявляв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2025 року у справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року постановлено заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2021 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву договір №2021/1_С/328-Z2173588-01 (договір карткового рахунку), котрий особисто підписано клієнтом ОСОБА_1 .
Згідно п. 2.2. заяви-договору банк на підставі договору надає клієнту послуги щодо: відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу; надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до Програми кредитування, вказаній у розділі 4 договору.
Згідно п. 3.1. заяви-договору проставленням підпису на цій заяві підтверджується досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, що передбачені чинним законодавством для договорів банківського рахунку та для кредитних договорів.
Згідно п.п. 3.2. - 3.5., 4.11. заяви-договору підтверджується отримання від банку інформації, зазначеної в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цієї заяви-договору. Примірник заяви-договору отримано до початку надання банком послуг відповідно до умов договору. З діючими тарифами на момент підписання цієї заяви-договору, які є невід`ємною частиною договору, ознайомлений та цілком згідний. Підтверджується отримання примірник Тарифів на обслуговування платіжної картки, що діють на дату укладання договору шляхом завантаження з сайту банку.
Згідно розділу 7 клієнт ОСОБА_1 під підпис отримав платіжну картку НОМЕР_1 .
До заяви-договору додано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, яку отримав вкладник під підпис та паспорт споживчого кредиту за програмою/продуктом кредитна картка «ЕКО-кредитка» з інформацією та контактними даними кредитодавця, який 30 вересня 2021 року особисто підписаний сторонами.
У виписці з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 30 вересня 2021 року по 15 квітня 2025 року відображено рух коштів по рахунку, погашення кредитної заборгованості та прострочену заборгованість за користування кредитною лінією по договору овердрафту №2021/1_С/328-Z2173588-01 від 30 вересня 2021 року.
У п. 1.4.3.10. Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», котрі є невід`ємною частиною договору заяви договору №2021/1_С/328-Z2173588-01 (договір карткового рахунку) від 30 вересня 2021 року, визначено право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань клієнтом за укладеним догором, зокрема, у разі порушення клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за договором, в тому числі процентів, комісії та інших платежів, передбачених заявою договором та цими Правилами, про що клієнту надсилається відповідна письмова вимоги.
24 лютого 2025 року за №132/6045/2025 та №132/6046/2025 АБ «УКРГАЗБАНК» направляв на дві адреси ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості станом на 24 лютого 2025 року в сумі 119235,18 грн, яка не було виконана.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77 - 80 ЦПК України).
Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Так, судом встановлено, що на підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано примірник кредитного договору у формі паперової копії, що містить відмітку про особистий підпис позичальника, на підтвердження видачі кредиту надано виписку з рахунку позичальника, на підтвердження пролонгації кредитного договору відповідні рішення банку із особистими підписами позичальника, а на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором розрахунок заборгованості, який узгоджується з іншими доказами, наявними у справі, та не спростований позичальником, яким не надано власного контррозрахунку заборгованості або доказів відсутності такої заборгованості шляхом належного погашення кредиту, дотримано порядок направлення вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» кредитної заборгованості за заявою договором №2021/1_С/328-Z2173588-01 (договір карткового рахунку) від 30 вересня 2021 року в заявленій сумі заборгованості.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору.
На підставі ст. ст. 509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя