1Справа № 335/4892/25 2/335/2372/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд мста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценко А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального повного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Пологівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Пологівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на квартиру.

Позов обґрунтовуваний тим, що розпорядженням Пологівської міської ради Запорізької області від 29.11.2006 № 563 «Про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 », задоволено заяву наймача ОСОБА_4 про приватизацію квартири та передано двокімнатну квартиру у приватну спільну часткову власність: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 1/4 частки квартири кожному.

14.12.2006 Пологівською міською радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі вищезазначеного розпорядження, зареєстроване комунальним підприємством «Імпульс» в реєстровій книзі за реєстровим № 2940.

25.11.2006 КП «Імпульс» Пологівської районної ради було виготовлено Технічний паспорт на спірну квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співвласник квартири ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки спірної квартири.

Належну померлому 1/4 частку спірної квартири успадкувала його дружина ОСОБА_1 у розмірі 3/4 частки та дочка - ОСОБА_6 розмірі 1/4 частки, зазначена обставина підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №426283177 від 09.05.2025 вбачається, що право власності позивачів зареєстроване в електронному реєстрі речових прав у відповідних частках на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Пологівською міською радою 14.12.2006, та на підставі свідоцтв про право на спадщину від 14.07.2008.

Позивач ОСОБА_5 у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 », ОСОБА_6 на « ОСОБА_8 », що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України позивачі вимушено залишити місто Пологи і переїхати проживати у місто Львів.

Під час евакуації було втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2006.

ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, однак рішенням реєстратора № 75575887 від 16.10.2024 (про зупинення розгляду заяви) та рішенням державного реєстратора № 77280378 від 17.02.2025 позивачеві було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із не долученням свідоцтва про право власності від 14.12.2006.

09.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою в якій просила видати дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру.

Листом від 13.05.2025 № 767 відповідач повідомив, що видати дублікат свідоцтва про право власності неможливо.

Посилаючись на припис статті 392 ЦК України, позивачі просять суд визнати за ними право власності на частину квартиру, яка належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності, яке було втрачено.

Ухвалою судді від 28.05.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, які усунуті представником позивачів 30.05.2025.

Ухвалою судді від 09.06.2025 позовну заява прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.07.2025, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 07.07.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

22.09.2025 представник відповідача подав до суду заяву, в якій заначив що Пологівська міська військова адміністрації Пологівського району Запорізької області не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

14.10.2025 представник позивачів подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності позивачів та їх представника.

В судове засіданні, призначене на 13 год 00 хв 14.10.2025 сторони та їх представники не з`явилися.

З огляду на викладене, суд постановив справу розглядати за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що розпорядженням комісії по приватизації житлового фонду Пологівської міської ради Запорізької області від 29.11.2006 №563 «Про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 », задоволено заяву наймача ОСОБА_4 про приватизацію квартири та передано двокімнатну квартиру у приватну спільну часткову власність: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 1/4 частки квартири кожному (а.с. 8).

Розпорядженням міського голови Пологівської міської ради Запорізької області "Про перейменування вулиць та провулків міста Пологи, вулицю Крупської перейменовано на вулицю Лесі Українки.

25.11.2006 КП «Імпульс» Пологівської районної ради виготовлено Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належить по 1/4 частки зазначеної вище кварти (а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співвласник квартири ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/4 квартири.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.07.2008 №2060 та з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.07.2008 № 19550245 вбачається, що ОСОБА_1 , належить 3/16 частки вищезазначеної квартири (а.с. 11, 12).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.07.2008 №2065 та з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.07.2008 №19550464 вбачається, що ОСОБА_6 , належить 1/16 частки вищезазначеної квартири (а.с. 13,14).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №426283177 від 09.05.2025 вбачається, що право власності позивачів зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно у відповідних частках на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Пологівською міською радою 14.12.2006 року, та на підставі вищезазначених свідоцтв про право на спадщину від 14.07.2008 (а.с. 15).

Так, з інформаційної довідки вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 1/4 частки квартири; ОСОБА_1 - 7/16 частки квартири, та ОСОБА_6 5/16 частки квартири.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області №77280378 від 17.02.2025, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із не долученням Свідоцтва про право власності від 14.12.2006, виданого Пологівською міською радою на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 17). У якості підстави для відмови в проведенні реєстраційних дій державним реєстратором заначено не усунення обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (а.с. 16).

Листом Пологівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області від 13.05.2025 №767 позивачу ОСОБА_1 повідомили про неможливість видачі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки ТОВ «КП «Імпульс» на підконтрольній Україні території свою діяльність не здійснює, документи не евакуйовано (а.с.18-19).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15.02.2014 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №71 вбачається, що позивач ОСОБА_3 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » у зв`язку із реєстрацією шлюбу (а.с. 29).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 03.09.2014 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №477 вбачається, що позивач ОСОБА_2 , змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_7 » у зв`язку із реєстрацією шлюбу (а.с. 30).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Пунктом 5 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одним з правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, є свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат.

Відповідно до пункту 53 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі коли документ, що посвідчує набуття права власності або інших речових прав, похідних від права власності, реєстрацію яких було проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, втрачено, пошкоджено чи зіпсовано, державна реєстрація такого права власності або іншого речового права, похідного від права власності, може бути проведена за бажанням заявника на підставі відомостей Державного земельного кадастру чи відповідно на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на підставі відомостей таких носіїв інформації.

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності або інших речових прав, похідних від права власності, на підставі відповідних документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на таких носіях інформації, з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа

Втрата оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Пологівською міською радою 14 грудня 2006 року, позбавляє позивачів можливості вільно розпоряджатися спірною квартирою.

Обраний позивачами спосіб захисту є належним та ефективним.

Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2006, виданого Пологівською міською радою.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2006, виданого Пологівською міською радою.

Визнати за ОСОБА_3 власності на 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2006, виданого Пологівською міською радою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Пологівська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, , адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164.

Суддя А.В. Стеценко