Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9611/25
Провадження № 2-о/711/253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий суддя - Скляренко В.М.,

при секретарі Півень С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 адвокат Ковбасюк В.А., який діє на підставі ордеру серії СА №1132345 від 07.10.2025, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просив встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Карпинськ, Свердловська область, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації у місті Москва у віці 81 року.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що мати заявниці ОСОБА_2 є громадянкою України, але з 2020 року проживала на території російської федерації, де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим державним органом російської федерації. До складу спадщини, яка відкрилась після її смерті, входить нерухоме майно, яке знаходиться на території України. Натомість заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану згідно законодавства України через те, що подія смерті відбулась на території російської федерації, а заявниця та її родина не визнають влади іншої країни, а отже не можуть надати до органів державної реєстрації актів цивільного стану України належних документів для здійснення державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , що обумовлено припиненням дипломатичних відносин між Україною та російської федерацією та закриттям всіх консульських установ України на території рф. Отже з метою реалізації заявницею права на спадкування після смерті матері необхідним є встановлення судом факту смерті її матері

15.10.2025 судом відкрито провадження у справі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, натомість їх представники надали суду клопотання, в яких просили здійснити розгляд справи без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлено наступне.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський Суд з прав людини висловив міркування у пункті 24 про те, що як було встановлено фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, відповідність вимозі «суд встановлений законом» передбачає існування та дотримання таких передумов: законодавча основа створення та функціонування суду; діяльність суду на підставі та відповідно до норм закону; реалізація судом визначених законом повноважень у спосіб, передбачений законом, тобто з дотриманням процесуальних правил.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тобто, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Зазначена теза обумовлена тим, що підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Статтею 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Тлумачення змісту ч. 2 ст. 316 ЦПК України в контексті положень ст.ст. 496, 497 ЦПК України свідчить, що відповідні правила визначення підсудності справ про встановлення факту, що має юридичне значення, застосовуються як щодо громадян України так і щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання на території України.

За матеріалами справи судом встановлено, що заявниця є громадянкою Французької Республіки, де постійно проживає, і не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання на території України, що підтверджується листом департаменту ЦНАП Черкаської міської ради від 16.10.2025. За таких обставин, в даному випадку територіальна підсудність розгляду заяви повинна бути визначена ухвалою судді Верховного Суду.

Посилання заявниці на положення статті 317 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки відповідна норма процесуального закону є спеціальною і визначає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, враховуючи, що на момент подачі заяви та відкриття провадження у справі не було дотримано процедури визначення підсудності, керуючись завданням цивільного судочинства та принципом пропорційності, суд приходить до висновку про необхідність направлення матеріалів справи до Верховного Суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Таке рішення суду буде повністю відповідати положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, оскільки розгляд справи судом поза межами його юрисдикції є порушенням принципу верховенства права, а ухвалене таким судом рішення за будь-яких обставин не відповідатиме критеріям законності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 11, 31, 258, 260, 316 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Матеріали цивільної справи №711/9611/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті направити до Верховного Суду для вирішення питання щодо визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.М. Скляренко