Справа 243/2910/25
Провадження 2/243/978/2025
16 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-
Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд:
* визнати право власності на вищевказане майно за ОСОБА_2 ;
* стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та фактично мешкає АДРЕСА_1 компенсацію вартості 1/2 частки спільного майна подружжя, в сумі 310625 грн. (триста десять тисяч шістсот двадцять п`ять грн. 00 коп.) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
* стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та фактично мешкає АДРЕСА_1 судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.
Відповідно до паспорту серії НОМЕР_4 від 15.09.1999 року, виданого Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала шлюб 27 квітня 1991 року з ОСОБА_2 .
Відповідно до фотокартки автомобіль Lada Largus має державний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 не надав до суду відзив на позовну заяву та не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування тверджень позивача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказане майно придбане в період шлюбу, а тому їх слід вважати сумісною власністю подружжя. Частки у майні, виходячи з положень ст. 70 СК України, є рівними для позивача та відповідача.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного та враховуючи вищевикладене, суд вважає справедливим та розумним визнати майно спільною сумісною власністю між подружжям, визнати право власності на все майно за відповідачем ОСОБА_2 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частини вартості спільного майна подружжя у розмірі 310625 грн. 00 коп., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн. та витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16,25,328, 356-358, 364, 367,368,392ЦК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70,71 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 - 265, 273, ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наступне майно:
автомобіль Lada Largus, рік випуску 2013, колір бежевий, державний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 18.12.2013 рік, вартістю 200 000 грн.;
Визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на майно:
автомобіль Lada Largus, рік випуску 2013, колір бежевий, державний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 18.12.2013 рік, вартістю 200 000 грн.;
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію 1/2 частини вартості спільного майна подружжя у розмірі 310625 (триста десять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2025 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко