Справа № 195/1079/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
15.10.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник, адвокат Івахненко Олександр Олександрович до ОСОБА_2 про поділ земельних ділянок із виділенням часток земельних ділянок у натурі, які є у спільній частковій власності,-
Представник позивача, адвокат Івахненко О.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ земельних ділянок із виділенням часток земельних ділянок у натурі, які є у спільній частковій власності.
На сьогоднішній день позивач не може розпорядитись належним чином, на власний розсуд, земельною ділянкою, так як її частка в натурі не виділена і знаходиться в масиві всієї земельної ділянки відповідно до площі та меж визначених технічною документацією із землеустрою.
Позивач та відповідач, як співвласники земельних ділянок, не можуть дійти згоди щодо порядку управління та володіння земельними ділянками в натурі та не можуть дійти згоди щодо можливості оформлення поділу земельних ділянок в натурі в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду з даними позовними вимогами.
Позивач та її представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, проте представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування).
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Повістка про виклик до суду разом з копією позовної заяви та додатками до нього надіслані на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які він не отримав та повернулося до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"
Так, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступного висновку.
Право власності на 1/2 частки зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_1 підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 листопада 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 833 та витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 355423220) від 22.11.2023 року на 1/3 частки; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 травня 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 507 та витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 380496691) від 28.05.2024 року на 1/6 частки.
Право власності на 1/2 частки зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_2 підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину від 12 лютого 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 119 (Інформація з Державного реєстру речових прав від 20.06.2025 року, номер запису про право власності - 53659919 від 12.02.2024 року) на 1/3 частки; Свідоцтвом про право на спадщину від 28 травня 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 512 (Інформація з Державного реєстру речових прав від 20.06.2025 року, номер запису про право власності - 55208701 від 28.05.2024 року) на 1/6 частки.
За зверненням позивача, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , який має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 011834 (виданий відповідно до протоколу Кваліфікаційної комісії від 27.11.2014 року № 10), ліцензію № 0025 від 14.06.2011 року на право легального користування програмним забезпеченням Геодезична Інформаційна система 6, відповідно до чинного законодавства розробив варіант розподілу та можливості виносу в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок.
Виконавець розробив варіант розподілу та можливості виносу меж 1/2 частки земельної ділянки на ОСОБА_1 та 1/2 частки на ОСОБА_2 .
Висновком щодо технічної можливості поділу з подальшим виділення в натурі на місцевості було враховано можливість під`їзду до обох земельних ділянок із південної та північних сторін по 5 метровій ґрунтовій дорозі та з можливістю обробітку обох сформованих земельних ділянок.
В зв`язку з чим даний висновок є рекомендованим, як такий, що здійснює можливість виділення в натурі (на місцевості) двох земельних ділянок із збереженням: зовнішніх меж, розмірів, виду використання, цільового призначення, виду угідь, загальної площі та іншим характеристикам земельної ділянки, що виносяться.
Право власності на 1/2 частки зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_1 підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 листопада 2023 року зареєстрованому в реєстрі за № 832 та витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 355421041) від 22.11.2023 року на 1/3 частки; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 травня 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 506 та витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу - 380500435) від 28.05.2024 року на 1/6 частки.
Право власності на 1/2 частки зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_2 підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину від 12 лютого 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 118 (Інформація з Державного реєстру речових прав від 20.06.2025 року, номер запису про право власності - 53660050 від 12.02.2024 року) на 1/3 частки; Свідоцтвом про право на спадщину від 28 травня 2024 року зареєстрованому в реєстрі за № 511 (Інформація з Державного реєстру речових прав від 20.06.2025 року, номер запису про право власності - 55209075 від 28.05.2024 року) на 1/6 частки.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 липня 2021 року по справі № 310/7011/17.
Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливий поділ в натурі земельних ділянок між позивачем та відповідачем, які відповідають розмірам їх часток у праві спільної часткової власності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 141, 229, 235, 258-259, 265, 268 ЦПК України, 183,355,356, 358, 360, 361, 364, 367, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення відповідно до п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: М. В. Омеко