У Х В А Л А

16.10.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Богунського районного суду міста Житомира Єригіної І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богунського районного суду міста Житомира перебуває вказана заява.

13.10.2025 представник позивача направила до суду письмову заяву про відвід судді, в обгрунтування якої зазначила, що суддя Єригіна І.М. під час розгляду цивільної справи допустила процесуальні порушення, а саме: у засіданні 30.06.2025 безпідставно долучила до матеріалів справи письмові докази, подані представником відповідача ОСОБА_4 разом з клопотанням про зупинення провадження у справі без дотримання вимог ч. ч. 9, 10 ст. 83. ст. 127 ЦПК України; безпідставно відмовила в задоволенні клопотання сторони позивача про витребування у військової частини НОМЕР_1 інформації про можливість забезпечити явку відповідача ОСОБА_3 для проведення судової експертизи та відтермінувала розгляд повторного клопотання про призначення експертизи, клопотання про виклик та допит свідків та інших, які були подані раніше від клопотання про зупинення провадження у справі; у судовому засіданні 10.09.2025 з власної ініціативи витребувала через представника відповідача копію наказу військової частини по особовому складу щодо ОСОБА_3 , хоча жоден із учасників справи не заявляв такого клопотання; 09.10.2025 безпідставно відклала розгляд справи за клопотанням представника відповідача для подання ним письмових доказів про переведення ОСОБА_3 в іншу військову частину, хоча ці докази не мають жодного значення для розгляду справи; роз`яснювала відповідачу ОСОБА_3 про відсутність необхідності визнавати факт свого батьківства, консультувала відповідача щодо того, де у місті Житомирі є адвокати.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як визначено практикою Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності та неупередженості. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, та оскільки зазначені представником позивача підстави відводу не є такими, що вказують на упередженість та необ`єктивність головуючої судді, й доказів на підтвердження обставин, які можуть свідчити про заінтересованість у результаті розгляду заяви, необ`єктивність та упередженість головуючої судді, не надано, а незгода представника учасника справи з процесуальним рішенням судді не свідчить про вмотивованість відводу, тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід головуючій судді.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Богунського районного суду міста Житомира Єригіної Інни Михайлівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова