Справа № 570/3372/25
провадження № 2-о/570/177/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

покликаючись на неможливість прийняти спадщину через розбіжності у написанні по батькові спадкодавиці у правовстановлюючих документах, заявник у поданій до суду 14 липня 2025 року заяві просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0051623, виданого 06 серпня 1996 року на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року №448, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1980.

Учасники справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Олександр Гуц у поданій через систему "Електронний суд" заяві просить справу розглянути у його відсутність за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів по суті справи, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку заявника, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність.

Заявник в суді свою заяву підтримав повністю і по аналогічних мотивах.

По суті показав, що йому не відома причина того, що у документах його тещі різна літера у по-батькові, при тому вона все життя працювала в одному колгоспі. Причина звернення до суду виникла, бо орендар відмовляється йому виплачувати орендну плату за земельний пай, оскільки майно юридично не оформлене на нього, а при нотаріальному оформленні і виявилася така помилка, що перешкоджає йому оформити спадщину по закону як спадкоємцю після смерті своєї дружини.

Його представник - адвокат Олександр Ващишин, підтримуючи вимоги та аргументацію свого довірителя, стверджує, що вважає помилку в документах тещі заявника як недоглядом органів, які видавали такі документи, так і їх власною необачністю.

Заявник є єдиним спадкоємцем, ніхто інший на спадщину не претендує, заяв про прийняття спадщини не подавав, а земельний пай знаходиться на території заінтересованої особи.

Суд встановив такі обставини.

22 грудня 1984 року укладений шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а/з №34 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.12.1984 ).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю вказана ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Горбюро ЗАГС м.Ровно 07 січня 1963 року (російською мовою).

Згідно з листом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області №177 від 18.06.2025 відповідно до записів в погосподарській книзі №2 за 1996-2000 роки Заборольської сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала до дня смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в житловому будинку АДРЕСА_1 . На день смерті гр. ОСОБА_2 за даною адресою була зареєстрована одна. Земельна ділянка (пай) знаходиться в масиві №7 (Заборольської сільської ради), ділянка № НОМЕР_3 , орієнтовною площею 2,4005 га.

Згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0051623, виданим 06 серпня 1996 року на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року №448, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за "1980, ОСОБА_2 , яка проживає с. Забороль Рівненського району Рівненської області, як члену колективного сільськогосподарського підприємства ім.Лесі Українки, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Лесі Українки розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Факт видачі в одному примірнику Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0051623 по КСП ім. Лесі Українки на території с. Забороль Рівненського району Рівненської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 06.08.1996 №1980, підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №28-17-0.2-1637/2-25 від 07.04.2025.

Згідно з листом директора трудового архіву Рівненської міської ради №2067/04-02 від 16 червня 2025 року відповідно до Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та Книги №3 обліку заробітної плати ОСОБА_2 працювала у КСГП ім. Лесі Українки на різних роботах з 1951 року по 1988 рік. У книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника за період з 1953 року по 1988 рік значиться як « ОСОБА_5 », а в книзі обліку заробітної плати за період з 1951 по 1984 роки ОСОБА_2 було виправлено ім?я та по батькові на « ОСОБА_6 ». Вказане підтверджується і матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 , у якій наявні документи як на ім`я ОСОБА_7 ", так і на ім`я ОСОБА_8 ".

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиці (м.Львів) 25 жовтня 1999 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася /інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №79857753 від 28.01.2025/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 померла /свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 07.10.2013/.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36418778 від 26.01.2014 Рівненською районною державною нотаріальною конторою 24.01.2014 заведено спадкову справу № 52/2014 після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 заявнику було відмовлено, оскільки існують розбіжності у по батькові її матері в свідоцтві про смерть та в сертифікаті на право на земельну частку пай серії РВ №0051623, а саме - у свідоцтві про смерть вказано: ОСОБА_2 ", а в сертифікаті вказано: ОСОБА_2 ".

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили показання заявника по суті справи, оскільки є односельчанами та працювали разом з його тещею в колгоспі "Більшовик", який потім перейменований у ім.Дзержинського. ОСОБА_12 в селі була одна, на неї ще казала ОСОБА_13 , бо її дід - батько ОСОБА_14 .

Суд застосував такі норми права.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо закон не визначений інший порядок їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідив подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заявник скористався правовою допомогою.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який необхідний заявнику для можливості оформлення спадщини, у заявника немає іншого шляху підтвердження належності документів, окрім звернення до суду.

Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Виправити помилку в такому документі можна двома способами:

Позасудовий порядок - звернутися до органу, який видав документ, з заявою про виправлення помилки. В даному способі виправити помилку можна лише в тому випадку, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який його видав.

Судовий порядок - такий спосіб потрібно застосовувати, якщо у виправленні помилки відмовлено, або така установа ліквідована та архівні документи не збереглися, а орган, в якому знаходиться архівна справа, не наділений повноваженнями виправляти такі помилки.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульований висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).

Згідно з листом Верховного суду України «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Отже, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Помилка у написанні по батькові спадкодавця, яка не відповідає його офіційним документам, призвела до труднощів в оформленні спадщини.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право для оформлення спадщини.

Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшов повне підтвердження і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, враховуючи неможливість отримати заявником необхідних документів для реєстрації вказаного факту, суд вважає обґрунтованими доводи заявника і має підстави для задоволення заявлених вимог.

У суду не виникає сумнівів в тому, що сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0051623 від 06 серпня 1996 року належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд повідомляє, що при ухваленні судом рішення відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0051623, виданого 06 серпня 1996 року на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року №448, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1980.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа :Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області, , місцезнаходження: вул.Свято-Преображенська,66, с.Олександрія Рівненського району Рівненської області.

Суддя: Кушнір Н.В.