Справа №484/2015/25 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/1906/25
Постанова

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалене 01 вересня 2025 року, під головуванням судді Маржиної Т.В., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати, пені та індексації,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (далі ТОВ «Південь Агро Інвест», Товариство) про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати, пені та індексації.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0100, :01:000:0440, :06:000:0519, :01:000:1187, які знаходяться в межах Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Цільове призначення земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

16 вересня 2008 року між ним та ПСП ім. Т.Г. Шевченка було укладено договір оренди вказаних земельних ділянок №22.

Згодом, 14 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ПСП ім. Т.Г. Шевченка укладено додаткову угоду №000997 до вказаного договору оренди землі.

Відповідно до п.4.1 умов додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 22 373,88 грн.

Пунктом 4.5 Додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем з 01 серпня по 31 грудня кожного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надсилання на адресу орендодавцю поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами.

Пунктом 4.7 додаткової угоди від 14 квітня 2017 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

У 2018 році між ним, ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» підписано додаткову угоду до договору оренди землі, за умовами якої новим орендарем зазначених вище земельних ділок є ТОВ «Південь Агро Інвест».

Орендна плата виплачувалась відповідачем у безготівковій формі, шляхом зарахування коштів на його картковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк», з порушенням строків, передбачених договором та не в повному обсязі.

Так, за 2021 рік орендна плата була виплачена з порушенням строку і зарахована на його картковий рахунок 19 вересня 2024 року.

За 2022 -2023 роки орендна плата йому виплачена з порушенням строку та у меншій сумі ніж передбачено договором. Внаслідок чого, за 2022 рік він недоотримав 6 109,36 грн орендної плати, а за 2023 рік недоотримав 18 705,35 грн.

Також, згідно п. 4.4 умов договору оренди та ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата обчислюється з урахуванням індексації на рік виплати та з урахуванням індексів інфляції.

Враховуючи, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становив 1,0, то відповідач повинен був сплатити позивачу орендну плату за вказаний період з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель.

Оскільки ТОВ «Південь Агро Інвест» свої зобов`язання за договором щодо виплати орендної плати у строк не виконало, то відповідно до умов договору (пункт 4.7) має сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також відповідач має сплатити йому втрати від інфляції, які передбачені ст. 21 Закону України «про оренду землі»

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив суд розірвати договір оренди землі №22 від 16 вересня 2008 року, укладений між ним та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка).

Стягнути з ТОВ «Південь Агро Інвест» 40 002 грн 28 коп, з яких: заборгованість по орендній платі - 24814 грн 71 коп; пеня за несвоєчасне внесення орендної плати - 8097 грн 94 коп; індексацію у розмірі 7089,63 грн, а також судові витрати.

01 вересня 2025 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди земельних ділянок №22 від 16 вересня 2008 року з кадастровими номерами :07:000:0100, :01:000:0440, :06:000:0519, :01:000:1187, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка), зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 21301821, 21300469, 21300886, 21301405 від 01 липня 2017 року.

Стягнуто з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в сумі 24 814 грн 71 коп., неустойку у вигляді пені за період несвоєчасної виплати орендної плати в сумі 8 097 грн 94 коп., індексацію в сумі 7 089 грн 63 коп, що в загальному розмірі становить 40 002 грн 28 коп., а також судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за 2022-2023 роки, що свідчить про систематичну несплату орендної плати. Вказане є істотним порушенням умов договору оренди, а відтак і підставою для його розірвання.

Вирішуючи позов у частині стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням індексації та індексу інфляції, а також пені за умовами договору, суд першої інстанції взяв до уваги розрахунок позивача.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Південь Агро Інвест», просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав розірвання договору оренди та стягнення платежів за не виконання його умов. Суд не врахував, що порушення строків виплати орендної плати, починаючи з 2022 року пов`язано з форс-мажорними обставинами, які полягали з введенням воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Зазначає, що заборгованість перед позивачем щодо сплати орендної плати відсутня, а навпаки, згідно з платіжними бухгалтерськими відомостями за 2021-2023 роки у позивача наявна переплата коштів з виплати орендної плати.

Також вказує, що суд помилково взяв до уваги розрахунок позивача щодо індексації розміру орендної плати та не врахував, що договором оренди не був передбачений порядок проведення індексації. Тому, орендна плата має індексуватися на індекси споживчих цін, який повинен визначатися шляхом перемноження індексів інфляції з місяця, наступного за місяцем укладання договору оренди, до місяця виплати орендної плати.

Доводи відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу зводяться до того, що вимоги апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані, скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

В судове засідання апеляційного суду позивач та його представник не з`явились, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником чотирьох земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0100 площею 5,6598 га, :01:000:0440 площею 0,7678 га, :06:000:0519 площею 0,3825 га, :01:000:1187 площею 0,0125 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

16 вересня 2008 року між ПСП ім. Т.Г. Шевченка та ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаних земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0100, :01:000:0440, :06:000:0519, :01:000:1187.

Право оренди зазначених земельних ділянок було зареєстроване за ПСП ім. Т.Г. Шевченка в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 липня 2017 року.

14 квітня 2017 року між ПСП ім. Т.Г. Шевченка та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 000997до договору оренди землі № 22 від 16 вересня 2008 року.

В подальшому між позивачем, ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі про зміну орендаря, відповідно до умов якої новим орендарем зазначених вище земельних ділок є ТОВ «Південь Агро Інвест».

Право оренди зазначених земельних ділянок за ТОВ «Південь Агро Інвест» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 липня 2017 року (а.с.15-18).

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.5 умов додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 22 373,88 грн за рік оренди.

Орендна плата вноситься орендарем з 01 серпня по 31 грудня кожного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надсилання на адресу орендодавцю поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами.

Із цієї суми орендарем утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Пунктом 4.7 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

У 2018 році між ним, ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» підписано додаткову угоду до договору оренди землі, за умовами якої новим орендарем зазначених вище земельних ділок є ТОВ «Південь Агро Інвест».

01 липня 2017 року проведено державну реєстрацію договору оренди між позивачем, ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест».

За умовами право користування належними ОСОБА_1 земельними ділянками перейшло до ТОВ «Південь Агро Інвест» до 30 листопада 2029 року.

Наполягаючи на задоволенні позову, ОСОБА_1 вважав, що ТОВ «Південь Агро Інвест» порушило умови договору оренди землі шляхом систематичної несплати орендної плати у визначений договором оренди строк протягом 2021 2023 років.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У статті 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права / інтересу; сплив позовної давності (постанови Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61?12101св23), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Спірні правовідносини виникли на підставі укладення договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Південь Агро Інвест» та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Приписи статей 24, 25 вказаного Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку (стаття 24 Закону України «про оренду землі»).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як систематичність та несплата орендної плати.

Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, постанови Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23).

Поняття «несплата», яке вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.

Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Також, потрібно враховувати, що у відносинах оренди землі основним їх регулятором, крім спеціального законодавства, є договір оренди землі. Враховуючи, що договір є регулятором відносин з використання земельної ділянки, на ці відносини поширюються правила статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя та четверта статті 12 ЦПК України).

Заперечуючи проти задоволення позову ТОВ «Південь Агро Інвест» зазначало, що орендна плата виплачена позивачу у повному обсязі з переплатою, тому заборгованість по орендній платі зі сплати орендної плати відсутня.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період 01 січня 2021 року по 01 квітня 2025 року, ТОВ «Південь Агро Інвест» 30 вересня 2021 року виплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2021 рік в сумі 22 026 грн 36 коп (а.с.47). Згідно цієї ж виписки по картковому рахунку, 19 травня 2023 року Товариство перерахувало19 травня 2023 року на рахунок ОСОБА_1 32 грн 35 коп орендної плати за 2021 рік, а 19 вересня 2024 року відповідач перерахував на рахунок ОСОБА_1 22058 грн 70 коп, де призначення платежу вдруге зазначено «орендна плата за 2021 рік по договору оренди» (а.с. 35 зворот).

Орендна плата за 2022 рік у розмірі 22 058 грн 70 коп була перерахована на рахунок позивача 19 травня 2023 року (а.с. 40). 19 вересня 2024 року на рахунок позивача ТОВ «Південь Агро Інвест» перерахувало 16 264 грн 52 коп орендної плати за 2022 рік (а.с. 35).

Орендна плата за 2023 рік у розмірі 22 058 грн 70 коп перерахована на рахунок ОСОБА_1 15 грудня 2023 року ( а.с. 37). Додатково, 19 вересня 2024 року Товариство перерахувало на рахунок позивача 3 668 грн 53 коп орендної плати за 2023 рік за договором оренди (а.с. 35 зворот).

Наведене підтверджується платіжними інструкціями, наданими ТОВ «Південь Агро Інвест» про виплату ОСОБА_1 орендної плати.

за 2021 рік:

№9282 від 30 вересня 2021 року, № 3166 від 19 травня 2023 року, № 4573 від 19 вересня 2024 року (а.с. 154, 155 та 158 зворот);

за 2022 рік:

№ 3115 від 19 травня 2023 року, № 4572 від 19 вересня 2024 року ( а.с. 155,158);

за 2023 рік:

№9169 від 15 грудня 2023 року, № 4571 від 19 вересня 2024 року (а.с.156, 159).

Зазначене також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по квітень 2025 року (а.с.80 -88).

Вказані розрахунки, свідчать про те, що орендна плата за 2022 рік була сплачена відповідачем несвоєчасно, але враховуючи утримання обов`язкових податків та зборів, її розмір повністю відповідає сумі виплати встановленій договором.

Орендна плата за 2021, 2023 роки сплачена ОСОБА_1 у встановлений договором строк до 31 грудня кожного року, у розмірі, встановленому договором оренди.

Таким чином, розрахунок із ОСОБА_1 за договорами оренди землі за період 2021, 2023 роки проведено своєчасно та в повному обсязі у відповідності до умов договору та вимог закону.

З огляду на встановлені фактичні обставини, несвоєчасна виплата ТОВ «Південь Агро Інвест» орендної плати лише за 2022 рік, не може тлумачитись як систематична несплатаорендної плати.

Позивач не спростував ані факту своєчасної виплати орендної плати за 2021 та 2023 роки, ані факту сплати орендної плати у більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору оренди.

Отже, не довів належними і допустимими доказами недобросовісність та вину відповідача у порушенні умов договору оренди.

Колегія суддів звертає увагу, що доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у разі його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим чи, навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Виключень за цими наслідками цивільно-правової відповідальності орендаря договором не передбачено.

Враховуючи, що орендна плата за 2022 рік була частково сплачена позивачу лише 19 травня 2023 року, тому з 01 січня 2023 року (з дня наступного за днем, у якому мав бути здійснений платіж) по 19 травня 2023 року розмір пені має становити 3 558 грн 07 коп (25 597 грн 62 коп х 139 днів х 0,1%), а з 20 травня 2023 року по 19 вересня 2024 року 1 793 грн 90 коп (3 668 грн 51 коп залишок недоплаченого боргу х 489 днів х 0,1%).

Всього за 2022 рік пеня за невнесення орендної плати у строки, передбачені договором оренди має становити 5 351 грн 97 коп.

В той же час, аналіз наведених вище банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 , платіжних відомостей та відомостей про суми нарахованого доходу останнього, свідчать про те, що загальний розмір орендної плати за 2022, 2023 роки фактично був сплачений ТОВ «Південь Агро Інвест» у розмірі значно більшому ніж визначено умовами договору оренди.

Тому, враховуючи, наявність переплати відповідачем коштів в рахунок орендної плати, пеня за несвоєчасну виплату орендної плати за 2023 рік у розмірі 5 351 грн 97 коп має бути зарахована в розрахунок заборгованості.

За наведених обставин, враховуючи наявну суму переплати, не можна й вважати, що обчислення орендної плати проводилась відповідачем без урахування коефіцієнту індексації та індексів інфляції, тобто в порушення п. 4.4 умов договору оренди та ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

Більш того, та обставина, що орендар протягом 2021 2023 років сплачував орендну плату у визначеному договором розмірі, проте без урахування індексації, у будь-якому разі не може бути підставою вважати, що він систематично не сплачував орендну плату, тобто допустив істотного порушення договору, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Крім того, позивачем взагалі не надано належних доказів заподіяння йому істотної шкоди у зв`язку зі сплатою орендної плати без урахування коефіцієнту індексації та індексу інфляції, враховуючи, що має місце переплата коштів орендодавцю, понад суму, передбачену договором оренди.

За наведених обставин, відсутні правові підстави для розірвання оспорюваного договору оренди землі, укладеного між сторонами, стягнення орендної плати, інфляційних втрат за несвоєчасну виплату орендної плати, пені та індексації.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на наведені обставини справи, обмежився розрахунком, який був наданий позивачем, при цьому не перевірив цей розрахунок на відповідність закону та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Оскільки при ухваленні рішення, суд першої інстанції помилково встановив обставини справи, припустився порушень вимог процесуального закону, рішення на підставі положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі відмови в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції скасовано, наявні підстави для скасування апеляційним судом проведеного розподілу судових витрат та проведення розподілу судових витрат за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду в позові відмовлено, судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції необхідно покласти на позивача, стягнувши з останнього на користь ТОВ «Південь Агро Інвест» 3 633 грн 60 коп судового збору.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням індексації, індексів інфляції та пені відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» () 3 633 грн 60 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повне судове рішення складено 21.10.2025 р.