Справа № 336/5766/25
Провадження № 2/642/1509/25
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

16 жовтня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря- Степанової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,-

встановив:

Представник Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувсь до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з вересня 2022 року в розмірі 32 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради (до перейменування Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району) перебував на обліку ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. 19.04.2022 ОСОБА_1 подано заяву до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району) про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, йому видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщену особу № 2302-. 20.04.2022 відповідачем подано заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням УСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району від 25.04.2022 відповідачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 2 000, 00 грн. на період з 01.03.2022 по 31.05.2022. В подальшому виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб нараховувалась автоматично.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Однією з таких підстав є повернення до покинутого місця постійного проживання (пункт З частини першої статті 12 Закону України №1706-УІІ ).

Враховуючи зазначене, слід дійти висновку, що у разі виникнення обставин визначених пунктом 3 частини першої статті 12 Закону України №1706-VII, дія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасовується і як наслідок особа втрачає право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи та видача довідки про взяття на облік відбувається на підставі заяви у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а призначення та виплата допомоги оформлюється на підставі окремої заяви у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери.

Через вищезазначені обставини, управління не мало технічної можливості відстежувати у режимі реального часу всіх громадян, які знімаються з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та не подають заяву про припинення виплати допомоги на проживання ВПО.

У грудні 2023 року спеціалістами управління було встановлено, що Відповідач 03 серпня 2022 року був знятий з обліку за заявою у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Водночас нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам за березень 2023 року, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжував отримувати по грудень 2023 року включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 29 Порядку 332 (в редакції на момент виявлення обставин)

Відповідно до розрахунку сума переплати відповідачу за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року становить 32 000грн., які відповідач отримав неправомірно, оскільки подав заяву про зняття його з обліку та втратив статус внутрішньо перемішеної особи.

На момент звернення позивача до суду про стягнення надміру виплачених коштів Порядок № 332 було доповнено пунктом 29, яким передбачено, що у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Отже, відповідач втратив право на отримання допомоги з вересня 2022 року, однак нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року продовжував отримувати, внаслідок чого виникла переплата коштів по допомозі внутрішньо переміщеним особам в розмірі 32 000,00 грн, які відповідачем отримано безпідставно.

З метою досудового врегулювання спору Департамент надсилав листи на адресу останнього відомого місця проживання відповідача про суму переплати та реквізити для повернення коштів, проте жодних повернень надміру виплачених коштів станом на день подання позову відповідачем не здійснювалось, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.36.2025 справа направлена за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 25 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

В постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі № 752/5046/22 вказано, що: «Аргументи заявника про те, що суд не повідомив його про розгляд справи, є необґрунтованими, оскільки кореспонденція, а саме судова повістка-повідомлення про розгляд справи була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те що кореспонденція, яка була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України він є таким, що її отримав».

Аналогічна правова позиція викладена 05 лютого 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 128/240/20, провадження № 61-10183св24 (ЄДРСРУ № 125005548) та 24 березня 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 706/208/15-ц, провадження № 61-11296св23 (ЄДРСРУ № 126088362).

Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

19 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1 ) звернувся до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - управління) із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент затвердженого додатком 1 до вказаного рішення (опубліковано у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради в мережі Internet) Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - управління).

На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.2022, Відповідачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.2022 №2302-.

Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, 20.04.2022 року Відповідач подав до управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням УСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району від 25.04.2022 відповідачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 2 000, 00 грн. на період з 01.03.2022 по 31.05.2022. В подальшому виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб нараховувалась автоматично.

У грудні 2023 року спеціалістами управління було встановлено, що Відповідач 03 серпня 2022 року був знятий з обліку за заявою у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Водночас нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам за березень 2023 року, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжував отримувати по грудень 2023 року включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 29 Порядку 332 (в редакції на момент виявлення обставин)

Відповідно до розрахунку сума переплати відповідачу за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року становить 32 000грн., які відповідач отримав неправомірно, оскільки подав заяву про зняття його з обліку та втратив статус внутрішньо перемішеної особи.

Отже, відповідач втратив право на отримання допомоги з вересня 2022 року, однак нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року продовжував отримувати, внаслідок чого виникла переплата коштів по допомозі внутрішньо переміщеним особам в розмірі 32 000,00 грн, які відповідачем отримано безпідставно.

З метою досудового врегулювання спору Департамент надсилав листи на адресу останнього відомого місця проживання відповідача про суму переплати та реквізити для повернення коштів, проте жодних повернень надміру виплачених коштів станом на день подання позову відповідачем не здійснювалось, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Механізм взяття на облік внутрішньо переміщених осіб встановлено Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01жовтня 2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі-Порядок № 509).

Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам»(далі- Порядок № 332).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За змістом п. 2-1 Порядку (в реакції на час звернення відповідача з заявою про взяття на облік), заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Для подання заяви особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу Дія на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка, підключений до Інтернету, із увімкненою функцією геолокації, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначного встановлення особи.

Заява про взяття на облік в електронній формі формується засобами мобільного додатка Порталу Дія у формі, придатній для сприйняття її змісту відповідно до відомостей, зазначених у пункті 3 цього Порядку, заповнення форм (полів) заяви здійснюється автоматично, зокрема з урахуванням відомостей, отриманих у порядку електронної інформаційної взаємодії.

Заява про взяття на облік в електронній формі, сформована засобами мобільного додатка Порталу Дія та накладеним віддаленим кваліфікованим електронним підписом «Дія.Підпис» особи, передається засобами Порталу Дія до інформаційної системи Мінсоцполітики для включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб така особа може сформувати засобами Порталу Дія електронну довідку, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення та взяття на облік такої особи відповідно до пункту 6-1 цього Порядку.

Згідно з п.2 Порядку №332, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 р. № 204.

Відповідно до п.3 Порядку №332, Допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн; для інших осіб 2000,00 грн.

Згідно з п.п.9, 10 Порядку № 332 список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики». Державне підприємство «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики» на підставі списків, отриманих від органів соціального захисту населення або централізованого нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до абзацу другого пункту 9 цього Порядку, щомісяця до 2, 12 і 22 числа формує Реєстри внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку через АТ «Ощадбанк» на банківський рахунок (за стандартом IBAN) у банку, в якому відкрито рахунок одержувача.

У разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштів виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства. У разі повернення коштів одержувачем допомоги на рахунок Мінсоцполітики заява про повторне її перерахування одержувачу не розглядається (п. 11 Порядку).

Відповідно до п. 29 Порядку № 332 у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням бюджетного законодавства. Орган соціального захисту населення інформує щомісяця до 5 числа наступного періоду територіальний орган Нацсоцслужби про повернення надміру виплачених коштів допомоги отримувачами та банками за формою, яка визначена Нацсоцслужбою.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно з ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась неправомірно.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 178, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21.10.2025.

Позивач: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, (, адреса місцезнаходження: 69035, місто Запоріжжя, бульвар Марії Примаченко, будинок 3).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий Суддя: В.Г. Пашнєв