Справа № 459/2568/25
Провадження № 2/459/752/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 жовтня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді. Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на час її навчання у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з даті подачі позовної заяви і до закінчення навчання у ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей», але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

В обґрунтування позову зазначає, що 25 серпня 2010 року рішенням Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 2-3035/10 було розірвано шлюб між матір`ю позивачки ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_2 . Червоноградським міським судом від 23 травня 2018 року було видано судовий наказ (справа № 459/1391/18) про стягнення із відповідача в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 07 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачував аліменти шляхом їх примусового стягнення органами виконавчої служби. 05.06.2007 позивачці виповнилося вісімнадцять років і з цього часу відповідно до ст. 34 Цивільного кодексу України вона набула повної цивільної дієздатності, у зв`язку з чим стягнення аліментів припинено. з 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 є студенткою ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей» та навчається на денній формі навчання. Позивачка зазначає, що у зв`язку з навчанням не має можливості працювати та самостійно забезпечувати свої потреби, орендує житло, не має власних доходів, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Водночас відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення, інших осіб на утриманні не має та може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Серед іншого, позивачка зазначає, що зверталася до відповідача з проханням добровільно надавати матеріальну допомогу, однак останній відмовився, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду для захисту свого права. З огляду на викладене, позивачка просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.08.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд, який відкладався у зв`язку із неявкою відповідача про що постановлялись відповідні ухвали.

16.10.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, останні повернулися із відміткою про вручення таких адресату. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзив на позов.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 20 жовтня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 16 жовтня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 20 жовтня 2025 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.06.2007, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 3).

Як убачається із рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.08.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а. с. 4).

23.05.2018 Червоноградським міським судом Львівської області було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 5).

Постановою головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.03.2019 було відкрито виконавче провадження ВП №58717619 з примусового виконання судового наказу від 23.05.2018 (а. с. 9).

05.06.2025 позивачка досягла повноліття і стягнення на її користь аліментів припинилося.

Як вбачається з довідки № 153/06-07 від 25.07.2025, виданої ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей» ОСОБА_1 дійсно навчається на денній формі у групі № 33 ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей» згідно наказу про зарахування від 31 серпня 2023 року № 1-УДЗ, період навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року (а. с. 6).

Згідно довідки №636 від 10.08.2023 ОСОБА_2 призваний у Збройні Сили України з 14.07.2022 та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ( а. с. 7).

На виконання ухвали суду від 16.09.2025 Головним управлінням ДПС у Львівській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянина ОСОБА_2 , з якої вбачається, що за період з червня 2025 року по липень 2025 року ОСОБА_2 отримав дохід у формі виплат військовослужбовцям в сумі 243 315,94 грн (а. с. 25-26).

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з даті подачі позовної заяви і до закінчення навчання у ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей», але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

За приписами ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, однією з умов для стягнення з відповідача аліментів на навчання дитини є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена слід встановити розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося 18 років (повноліття).

ОСОБА_1 згідно наказу про зарахування від 31 серпня 2023 року № 1-УДЗ, навчається на денній формі навчання у групі № 33 ДПТНЗ «Сокальський професійний ліцей», період навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року.

Навчання ОСОБА_1 на стаціонарній формі виключає можливість її власного працевлаштування, а тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою.

Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Проте, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може і здатний утримувати доньку, оскільки отримує стабільні регулярні доходи у вигляді виплат призначених для військовослужбовців.

У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентував увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачці матеріальної допомоги на період її навчання не надав, суд вважає, що він має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Також, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів доньки - студентки, суд вважає за необхідне визначити аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, які слід стягувати щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки від дня пред`явлення позову, тобто з 29.07.2025.

Відтак, позов підлягає до задоволення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись: ст. ст. 10, 30, 60, 88, 141, 259, 264, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 199 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період її навчання в Державному професійно - технічному навчальному закладі «Сокальський професійний ліцей» починаючи з 29.07.2025 року і до закінчення навчання (30.06.2026), але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 20.10.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ),

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович