Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1201/25
Провадження № 2-о/376/100/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту смерті,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Нова Маячка Цюрюпинського району Херсонської області.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 01.07.2024 їхня родина отримала сповіщення №124 від 01.07.2024 про те, що брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи військовий обов`язок, зник безвісти 18.06.2024 у районі населеного пункту Новоолександрівка Покровського району Донецької області. При зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення документів на отримання допомоги близьким родичам безвісти відсутніх, дізналися про те, що їхня мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , уважається живою, оскільки відомості про смерть ніде не зареєстровані.

Заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Нова Маячка Цюрюпинського району Херсонської області, про що свідчить фотокопія лікарського свідоцтва про смерть № 2009932/61 від 28.01.2006 видане Новокаховським відділом судово-медичної е4кспертизи Херсонської області.

При звернення до Сквирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області з приводу державної реєстрації смерті, заявнику було відмовлено, оскільки на підтвердження факту смерті матері необхідно надати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (лист від 15.04.2025 №163-30.2-65).

Отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть заявник не може, оскільки видано на території, яка на даний час є тимчасово окупованою.

Встановлення факту смерті необхідно для внесення відповідно запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть, які є підставою для настання правових наслідків та інші.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження факту смерті матері ОСОБА_3 заявником ОСОБА_1 долучено фотокопію лікарського свідоцтва про смерть № 2009932/61 від 28.01.2006 видане Новокаховським відділом судово-медичної е4кспертизи Херсонської області .

Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилася, можливості зареєструвати смерть у заявника немає, оскільки на підтвердження факту смерті матері необхідно надати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (лист від 15.04.2025 №163-30.2-65). Отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть заявник не може, оскільки видано його на території, яка на даний час є тимчасово окупованою, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Встановлення факту смерті матері заявнику необхідно для внесення відповідно запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть, які є підставою для настання правових наслідків та інші.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки документів смерті особи, виданих закладами, що знаходяться на окупований території, як доказів, оскільки можливість збору доказів обмежена, а встановлення факту смерті має вагоме значення для реалізації прав людини.

Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 2/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до аб. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 317 ЦПК України).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях" розширено перелік територій, щодо яких поширює свою дію ст. 317 ЦПК. На даний час до них відносяться території, на яких введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до діючого законодавства.

Враховуючи, що Указом Президента України воєнний стан встановлено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. на території України, тому даний спрощений порядок розповсюджується на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум - до закінчення воєнного стану). Але в основному такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 294 ЦПК України, дослідивши у повній мірі всі докази, надані заявником, врахуваши всі обставини, які мають значення для розгляду справи та сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів заявника, зважаючи на те, що заявник обґрунтував необхідність встановлення факту смерті його матері і на підтвердження факту смерті матері надав належні, допустимі та достовірні докази, достатні для висновку про обґрунтованість заяви, беручи до уваги те, що в інший спосіб заявник не може підтвердити ту обставину, що його матір померла на тимчасово окупованій території, дійшов висновку про наявність у справі підстав до задоволення заяви про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-5, 12-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту смерті.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бикова Гребля Білоцерківського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Нова Маячка Цюрюпинського району Херсонської області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко