Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/762/25

Провадження № 2/943/974/2025

17 жовтня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина до складу якої увійшли всі обов`язки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок її смерті, а саме з права на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ. ОСОБА_3 12.12.2001 року склала заповіт, за яким заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_2 .. Позивач є спадкоємцем по заповіту до даного майна, фактично частково прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , здійснє постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що звернувся до державного нотаріуса Буської державної нотаріальної контори Парфенюк О.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом заведена спадкова справа за № 105/2008 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.08.2019 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.05.2024 року, що позивач частково прийняв спадщину після смерті матері та є єдиним спадкоємцем після її смерті, строк про прийняття спадщини не пропущений. З метою оформлення спадкових прав на вищевказане майно нотаріусом було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, оскільки мати ОСОБА_3 за життя земельну ділянку не приватизувала, а отримала рішення про передачу їй у безплатну приватну власність земельної ділянки, оскільки розпочала процедуру приватизації, однак не встигла належним чином зареєструвати право власності. Тому просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки та встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області дев`ята позачергова сесія 1-го скликання від 21.11.1997 року № 73 про передачу земельних ділянок у приватну власність на постійне користування, земельну ділянку площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ, порядковий номер у рішенні № 133, помилково виданого ОСОБА_5 замість ОСОБА_3 .

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом Серії НОМЕР_1 , виданим Сторонибабською сільською радою Буського району Львівської області від 18.08.2007 року, підтверджується факт смерті матері позивача ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 07.

Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається з права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ.

Належність земельної ділянки площею 0,32 га ОСОБА_3 , підтверджується Архівним витягом виданим Золочівською РДА Львівської області № Д/2-135 від 04.03.2025 року на підставі рішення Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області дев`ята позачергова сесія 1-го скликання № 73 від 21.11.1997 року про передачу земельних ділянок у приватну власність на постійне користування, а саме земельну ділянку площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ.

Крім цього, як вбачається із рішення Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області дев`ята позачергова сесія 1-го скликання від 21.11.1997 року № 73 про передачу земельних ділянок у приватну власність на постійне користування, земельну ділянку площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ, порядковий номер у рішенні № 133, таке помилково видане « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 .

B усіх інших документах, спадкодавець зазначена « ОСОБА_6 », а саме у її свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 18.08.2007 року, свідоцтві про народження НОМЕР_2 , видано від 14.06.1958 року, свідоцтвах про право на спадщину за заповітом від 20.08.2019 року та 08.05.2024 року.

В силу ст. 293, ст. 315 ч.1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно заповіту від 12.12.2001 року, посвідченого секретарем Сторонибабською сільською радою Буського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 52, ОСОБА_6 , все майно заповіла позивачу ОСОБА_2 .

Позивач є сином померлої, що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_6 доводиться матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 14 червня 1958 року, про що зроблено актовий запис № 23.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено, і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично частково прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки звернувся до державного нотаріуса Буської державної нотаріальної контори Парфенюк О.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом заведена спадкова справа за № 105/2008 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.08.2019 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.05.2024 року, що позивач частково прийняв спадщину після смерті матері та є єдиним спадкоємцем після її смерті, строк про прийняття спадщини не пропущений.

З метою оформлення спадкових прав на вищевказане майно нотаріусом було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, оскільки мати ОСОБА_3 за життя земельну ділянку не приватизувала, а отримала рішення про передачу їй у безплатну приватну власність земельної ділянки, оскільки розпочала процедуру приватизації, однак не встигла належним чином зареєструвати право власності.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі - прийняття спадщини.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до ст. 125 3К України право власності на земельну ділянку, а тако право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а тако право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власнос без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 3К України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 3К України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу Х доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

В пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз?яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зістаттею 125 3К України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області дев`ята позачергова сесія 1-го скликання від 21.11.1997 року № 73 про передачу земельних ділянок у приватну власність на постійне користування, земельну ділянку площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ, порядковий номер у рішенні № 133, помилково виданого ОСОБА_5 замість ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,32 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, Красненської ТГ, в порядку спадкування по заповіту, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда