Справа № 466/3793/25 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2268/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 466/3793/25

Провадження № 22-ц/811/2268/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», яка підписана представником Омельченком Євгеном Володимировича, на рішення Шевченківського районного суду міста Львова, ухвалене у м.Львові 27 травня2025 року у складі судді Єзерського Р.Б. у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

встановив:

23 квітня 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ 70123972 від 2 лютого 2024 року у розмірі 142 091,05 грн. станом на 23 квітня 2025 року, яка складається з: 98 236,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41 228 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 2 599,87 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 2 лютого 2024 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ 70123972 щодо надання йому кредиту в розмірі 100 000 грн. строком на 60 місяців (до 1 лютого 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 75 % щорічно. Станом на 23 квітня 2025 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 142 091,05 грн., яка складається з: 98 263,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 41 228 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 2 599,87 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Вказує, що кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 27 травня 2025 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ70123972 від 2 лютого 2024 року у розмірі 139 491,18 грн., що складається з: 98 236,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 41 228 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами станом на 23 квітня 2025 року. У задоволенні вимоги про стягнення пені відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» 2 378,07 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду через свого представника ОСОБА_2 оскаржує АТ «Акцент-Банк».Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Вказує, що ЦК України в даному питанні є не спеціальною, а загальною нормою законодавства, тому і не підлягає застосуванню. Оскільки спеціальною нормою є Закону України «Про споживче кредитування». Стаття 3 цього Закону регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладений до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», строк дії якого продовжено після набрання чинності цим Законом, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону.Стверджує, що неустойка не застосовується до кредитів, що були укладені до 24 січня 2024 року (оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законівУкраїни щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансовихпослуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року + 30днів, тобто до 23 січня 2024 року а з 24 січня вже заборона відсутня). Просить скасувати рішення суду в частині, у якій у позові відмовлено, задовольнити позов банку в повному обсязі, стягнути на користь АТ «Акцент-Банк» з відповідача судові витрати, пов`язані з поданням даної апеляційної скарги в розмірі судового збору. Просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 11 січня 2016 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», в якій своїм підписом підтвердив, що дана заява з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, викладеними на банківському сайті А-Банку https://a-bank.com.ua/terms, складають між ним та банком кредитний договір.

2 лютого 2024 року, будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір № АВН0СТ70123972 («Швидка готівка») щодо надання кредиту в розмірі 100 000 грн. строком на 60 місяців (до 1 лютого 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно.

Згідно з підписаною заявою відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» сума/ліміт кредиту становить 100 000 грн., розмір щомісячного платежу - 6 493,43 грн., загальні витрати за кредитом - 289 605,49 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 389 605,49 грн.; реальна річна процентна ставка - 109,03 % річних.

Встановлено, що заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ70123972 від 2 лютого 2024 року (договір) та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» підписані відповідачем простим електронним підписом.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 цього Закону електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, ЦК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Суд першої інстанції посилався на постанови Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Позивачем надано суду таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка також підписана відповідачем простим електронним підписом, меморіальний ордер про видачу кредиту згідно договору № АВН0СТ70123972 від 2 лютого 2024 року та виписку по кредиту.

Встановлено, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання та може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 638 цього Кодексу істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідно до ст. ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно із ст.1056-1 цього Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановлено, що при підписанні Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» від 2 лютого 2024 року ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ70123972 від 2 лютого 2024 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 23 квітня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 139 491,18 грн., що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 98 263,18 грн. та загального залишку заборгованості за процентами у розмірі 41 228 грн.

На підставі аналізу наявних доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в стягненні з відповідача пені у розмірі 2 599,87 грн. за період 2024 року з огляду на таке.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався у встановленому порядку та триває до теперішнього часу.

Заявляючи вимогу про стягнення неустойки, банк цього не врахував.

З урахуванням встановленого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по тілу кредиту (98 263,18 грн.) та заборгованості по процентах (41 228 грн.) та відмову в стягненні пені (2 599,87 грн.).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», яка підписана представником Омельченком Євгеном Володимировича, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 7 жовтня 2025 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк