КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року, ухваленого в м. Києві в складі судді Ільєвої Т.Г., в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Зазначив, що він є клієнтом АТ «Ощадбанк» та має відкриту цифрову (віртуальну) картку НОМЕР_1 , на якій у нього наявний банківський вклад, яким він може користуватися лише через застосунок Ощад 24/7. У зв`язку із запровадженим воєнним станом в України він вимушений перебувати на тимчасово окупований території України. 01 грудня 2023 року АТ «Ощадбанк» з невідомих причин заблокувало йому доступ до застосунку Ощад 24/7. На його звернення з проханням перерахувати кошти на інший рахунок Банк не відреагував. Посилаючись на порушення прав через бездіяльність АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність АТ «Ощадбанк» пов`язану з відмовою перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 ; зобов`язати АТ «Ощадбанк» перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року ц задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що 10 квітня 2025 року він звернувся до АТ «Ощадбанк» через електронну пошту і просив перерахувати кошти з його цифрової картки НОМЕР_1 на його рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 . Це звернення було завірено електронним цифровим підписом за допомогою «Дія. Підпис». У запереченнях на відзив АТ «Ощадбанк» він вказав, що він позбавлений можливості зайти у застосунок Ощад 24/7, оскільки його картка є цифровою, а він знаходиться на тимчасово окупованій території. Через блокування застосунку він не може подивитися та зазначити номер рахунку та сформувати платіжну інструкцію. Суд не надав належної оцінки його доводам та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Представник АТ «Ощадбанк» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Представник АТ «Ощадбанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання № 2296985/270417. На виконання умов договору АТ «Ощадбанк» відкрило на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок на НОМЕР_3 у гривні, на умовах тарифного пакету «Пенсійний Мігрант» з операціями за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка), та видав платіжну картку. У вказаній заяві зазначено, що клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oshadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, банківського вкладу, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору.

30 серпня 2023 року за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад24/7» ОСОБА_1 замовлено цифрову картку НОМЕР_1 , яку було емітовано до рахунку НОМЕР_5 .

16 листопада 2023 року за рахунком ОСОБА_1 було здійснено нетипову транзакцію на картку іншого банку.

В подальшому 01 грудня 2023 року, з урахуванням чинного законодавства України, рекомендацій НБУ, норм договору, АТ «Ощадбанк» заблокувало ОСОБА_1 доступ до мобільного додатку «Ощад24/7», та у зв`язку з виявленням в процесі моніторингу підозрілих операцій за платіжною картою позивача з метою забезпечення захисту та збереження коштів обмежило доступ до інтернет-операцій за платіжною картою заблокувало застосунок «Ощад24/7» до підтвердження/оскарження проведених операцій та проведення фізичної ідентифікації у відділенні Банку.

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовною заявою про визнання дій банку щодо блокування застосунку Ощад 24/7 неправомірними та зобов`язання відновити йому доступ до застосунку.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Однак постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

10 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 через електронну пошту звернувся до Ощадбанку. Просив перерахувати кошти з цифрової (віртуальної) картки НОМЕР_1 на його рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 . Звернення ОСОБА_1 було залишене АТ «Ощадбанк» без задоволення.

ОСОБА_1 в судовому порядку порушив питання про визнання протиправною бездіяльності АТ «Ощадбанк», пов`язаної з відмовою перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 у застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 , та зобов`язання АТ «Ощадбанк» перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 .

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги» надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги» порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з ст.ст.36, 40 Закону України «Про платіжні послуги» порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Порядок використання платіжних інструментів у платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи.

Також, ч.1 ст. 43 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджену Постановою Правління Національного банку України 29 липня 2022 року № 163, також встановлено форму та обов`язкові реквізити платіжної інструкції. Відповідно до п. 44 Інструкції надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення реквізитів платіжної інструкції, визначених у підпунктах 1-4, 6 пункту 37 розділу II цієї Інструкції, відповідно до вимог додатка до цієї Інструкції.

Надавач платіжних послуг платника відмовляє платнику у виконанні платіжної інструкції в порядку, установленому в пунктах 12 та 27 розділу I цієї Інструкції, якщо реквізити платіжної інструкції заповнено з порушенням розділів I, II цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про визнання протиправною бездіяльності АТ «Ощадбанк», пов`язаної з відмовою перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 , та зобов`язання АТ «Ощадбанк» перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не надав суду доказів подання банку належним чином оформленого платіжної інструкції про перерахування коштів з його рахунку в АТ «Ощадбанк» на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 . Тому у АТ «Ощадбанк» були відсутні підстави для здійснення перерахунку коштів з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 зазначав, що він 10 квітня 2025 року через електронну пошту звернувся до АТ «Ощадбанк» із зверненням, в якому просив перерахувати кошти з цифрової (віртуальної) картки НОМЕР_1 на його рахунок в Raiffesien Bank НОМЕР_2 .

Таке звернення ОСОБА_1 до банку через електронну пошту не могло бути достатньою підставою для здійснення відповідної платіжної операції. Позивач також зазначив, що через відсутність доступу до застосунку Ощад 24/7 він у вказаному зверненні не зміг зазначити номер рахунку, з якого він просив перерахувати кошти.

Наполягаючи на задоволенні вимог про зобов`язання АТ «Ощадбанк» перерахувати кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в застосунку Ощад 24/7, ОСОБА_1 сам зазначив, що АТ «Ощадбанк» його застосунок Ощад 24/7 заблокувало.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання дій банку щодо блокування застосунку Ощад 24/7 неправомірними та зобов`язання відновити йому доступ до застосунку.

З врахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права. Судом було надано належну оцінку наведеним позивачем доводам та наданим ним доказам.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.