УХВАЛА

16 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 461/672/24

провадження № 61-12319ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідачаПархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Раневич Орест Юрійович, на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 19 березня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: Дорожна профспілкова організація Львівської залізниці, Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України, про стягнення заборгованості по заробітній платі,

постановив ухвалу про наступне:

1. У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив:

-зобов`язати Регіональну філію «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі трьох його середньомісячних заробітків та додаткову одноразову грошову допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі п`яти його середньомісячних заробітків;

-зобов`язати Регіональну філію «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» виплатити йому середній заробіток за час затримки одноразової грошової допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті у зв`язку з виходом на пенсію, а саме з 28 жовтня 2023 року по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

2. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області

від 19 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію за період з 28 жовтня 2023 по

27 квітня 2024 в сумі 86 460,08 грн, без врахування всіх необхідних податків і зборів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію за період з 28 жовтня 2023 року по 27 квітня

2024 року в сумі 230 560 грн, без врахування всіх необхідних податків і зборів.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. 03 жовтня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника позивача - адвоката Раневича О. Ю. на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

5. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

6. В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

7. Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.

8. Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).

9. Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.

10. За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).

11. Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».

12. В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

13. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

14. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК).

15. Загальний розмір належних, на думку позивача, при звільненні виплат, складав 542 703,88 грн, з яких: одноразова грошова допомога -

117 053,88 грн, додаткова одноразова грошова допомога - 195 089,80 грн, сума середнього заробітку - 230 560,20 грн.

16. Ціна позову у даній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн, де 3 028,00 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року).

17. Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

18. У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що справа має виняткове значення для позивача, оскільки останній працював з 1980 року на пов`язаних із залізничним транспортом посадах, тому в нього виникли правомірні очікування на одержання додаткової одноразової грошової допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті у зв`язку з виходом на пенсію.

19. Верховний Суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

20. Верховний Суд вже висловлював позицію щодо понять «фундаментальне значення», «значний суспільний інтерес» та «виняткове значення» (див., наприклад, ухвалу від 05 квітня 2021 року у справі № 420/8512/20).

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в цьому випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

21. Справа, що має виняткове значення для учасника - це справа, що може бути виокремлена із загальних правил розгляду справ Верховним Судом. Під час розгляду такої справи Верховний Суд може здійснити сукупність процесуальних дій, спрямованих на визначення наявності або відсутності передбачених ЦПК підстав для перегляду справи в порядку касаційного провадження, з метою усунення встановлених у зв`язку з цим порушень законності попередніх судових рішень.

22. Верховний Суд може визначити підстави для перегляду справи, що має виняткове значення для учасника, тобто з`ясувати питання, чи є ця справа винятковою відповідно до цивільного процесуального закону.

23. Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

24. В даному випадку представник позивача не обґрунтував належним чином та не підтвердив доказами те, що справа має для позивача виняткове значення.

25. Аргументи представника позивача зводяться до незгоди з оцінкою судами першої та апеляційної інстанцій зібраних доказів і встановлених обставин.

26. Незгода з оскаржуваними судовими рішеннями не свідчить про винятковість справи для позивача, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для останнього внаслідок прийняття таких судових рішень.

27. Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

28. Позивач мав можливість наводити доводи та подавати докази на користь своїх позовних вимог в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому йому була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.

29. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК.

30. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).

31. Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Раневич Орест Юрійович, на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області

від 19 березня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 21 серпня 2025 року у справі № 461/672/24.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков