Провадження № 2/638/401/25
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Смирнов В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

При цьому в позовній заяві ОСОБА_1 просила відстрочити сплату судового збору до винесення рішення судом.

01 квітня 2025 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя розподілено судді ОСОБА_3 на виконання Розпорядження керівника апарату Худика В.В. №02-06/214.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова (після перейменування Шевченківський районний суд м. Харкова) від 14 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали.

Вказану Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року було направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача, однак поштове повідомлення повернулося до суду без вручення 05.09.2025.

Станом на 20 жовтня 2025 року, недоліки позовної заяви не усунуті.

Позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд дійшов висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в Ухвалі.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що зазначені в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.А. Смирнов