Провадження № 22-з/812/98/25 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Миколаїв Справа 489/649/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Повертайленко Ю.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року, ухваленої за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник - ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Микульшиної Г.А., в залі судового засідання в м. Миколаїв, повний тест якого складено 24 березня 2023 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 березня 2023 року, позов задоволено частково.

Проведено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 02 лютого 2023 року № 125-030, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 1 до висновку експерта.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник - ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та розподілу судових витрат змінено.

Виділено ОСОБА_2 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 423.30 кв.м, а саме: під будинком, господарськими будівлями та спорудами площею 207.37 кв.м; під двором та городом 215.93 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена зеленим кольором).

Виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 211.60 кв.м, а саме: під будівлями площею 91.73 кв.м; під двором та городом 119.87 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена жовтим кольором).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 530 грн 72 коп. та в дохід держави - 18 286 грн 05 коп.

В іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду заяву про роз`яснення постанови Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року.

В своїй заяви ОСОБА_1 зазначив, що своєю постановою від 19 квітня 2024 року Миколаївський апеляційний суд залишив без змін рішення суду першої інстанції в частині, відповідно до якої ОСОБА_1 залишено в порядку поділу у власності частину житлового будинку літ. «А-2», разом з надвірними узаконеними господарськими будовами, зокрема: № 6 - огорожа з воротами та № I замощення.

Водночас, цією ж постановою апеляційний суд змінив порядок користування земельною ділянкою, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього.

Додаток № 1 до висновку експерта встановлює таку лінію розмежування користування земельною ділянкою, за якою належні ОСОБА_1 на праві власності об`єкти (ворота № 6 та замощення № І, знаходяться на частині земельної ділянки, яку суд відвів у користування ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку заявника, постанова Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року одночасно надає ОСОБА_1 право власності на ворота та замощення та позбавляє його права доступу до цього майна, оскільки земля під ним та єдиний шлях до нього відведені у користування ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд роз`яснити постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2025 року надавши відповідь на наступні питання:

- у разі конфлікту між правом власності ОСОБА_1 на «ворота № 6» та «замощенням № І» та правом користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розташовані, яке право є пріоритетним для виконання державними виконавцями, поліцейськими та іншими посадовими особами?;

- чи передбачає встановлений судом порядок користування земельною ділянкою право ОСОБА_1 безперешкодного користування, проходу та проїзду (земельний сервітут) через частину ділянки, що перебуває в користуванні ОСОБА_2 , для доступу до власності ОСОБА_1 , і якщо так, то в якому порядку це право має реалізовуватися?;

- чи зобов`язаний ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 доступ через свою власність, і якщо так, то яку конкретну суму в грн він має сплачувати за користування для підтримання власності ОСОБА_1 у належному стані?;

- з метою подальшого оформлення частини будинку ОСОБА_1 як окремого об`єкта з присвоєнням окремої адреси та подальшої приватизації землі, чи слід вважати, що земельна ділянка, яка фізично знаходиться під належними ОСОБА_1 на праві власності будівлями та спорудами (включаючи ворота та замощення) та є необхідною для їх обслуговування, має бути віднесена до частини землекористування ОСОБА_1 , незважаючи на суперечливий графічний план експерта ОСОБА_4 .?;

- яким чином державний виконавець має одночасно виконати обидві частини судового рішення: забезпечити право власності ОСОБА_1 на ворота та замощення і забезпечити право користування ОСОБА_5 земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розташовані?;

- яким чином посадові особи Миколаївської міської ради, землевпорядних організацій та державних реєстраторів мають тлумачити постанову суду при розгляді заяв ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки в натурі та присвоєння окремої поштової адреси, враховуючи наявну колізію?

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Процесуальний порядок роз`яснення судового рішення регулюється положеннями статті 271 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина 4 зазначеної статті).

Частиною 2 статті 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Незрозумілим слід вважати таке судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в такому роз`ясненні.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 607/2611/22, від 05 квітня 2023 року у справі № 127/16528/20, від 15 червня 2022 року у справі № 759/1382/19.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».

Таким чином, механізм, визначений статтею 271 ЦПК України, не може використовуватися, якщо хтось з осіб, які беруть участь у справі, не погоджується з висновками суду по суті спору або не розуміє мотивацію судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Миколаївський апеляційний суд розглянув справу, виходячи зі змісту та обсягу позовних вимог, та рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року частково змінив.

Постанова суду та її резолютивна частина є чіткою та виключає наявність кількох варіантів тлумачення.

Із заяви вбачається, що заявник розуміє зміст судового рішення, проте не згоден саме з висновками апеляційного суду за результатами розгляду його скарги.

Зміст заяви про роз`яснення рішення суду фактично зводиться до незгоди ОСОБА_1 з постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року, що у даному випадку є підставою для касаційного оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року, слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 271, 381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні постанови Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2025 року.