"22" жовтня 2025 р. Справа № 363/6205/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Юлія Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частки такого майна,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 ОСОБА_1 подала до Вишгородського районного суду Київської області вказану вище позовну заяву, у якій просить:

1. Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу понад тридцять один рік, а саме: з червня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті.

2. Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 майно, набуте ними під час спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме:

автомобіль VOLKSWAGEN T4, пасажирський, 1996 року випуску, білого кольору, д.н.з.: НОМЕР_2 ;

садовий будинок №14 (чотирнадцять) з відповідними господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, що знаходиться на території Ясногородської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, в Садовому товаристві «МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2»;

земельну ділянку з кадастровим номером :18:174:0103, площею 0,0521 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: Ясногородська сільська рада, Вишгородського району, Київської області Садове товариство «МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2.

3. У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) право

власності на:

частки автомобіля VOLKSWAGEN Т4, пасажирський, 1996 року випуску, білого кольору, д.н.з.: НОМЕР_3 ;

частки садового будинку АДРЕСА_1 МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2»;

частки земельної ділянки з кадастровим номером :18:174:0103, площею 0,0521 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: Ясногородська сільська рада, Вишгородського району, Київської області Садове товариство «МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2.

4. Виключити зі спадкової маси у спадковій справі №77/2025, у Спадковому реєстрі №74391439 наступне майно:

частки автомобіля VOLKSWAGEN Т4, пасажирський, 1996 року випуску, білого кольору, д.н.з.: НОМЕР_3 ;

частки садового будинку АДРЕСА_1 , в Садовому товаристві «МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2»;

частки земельної ділянки з кадастровим номером :18:174:0103, площею 0,0521 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: Ясногородська сільська рада, Вишгородського району, Київської області Садове товариство «МЕТРО» масиву садових товариств «Ясногородка-2.

Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Юлії Іванівні вчиняти будь-які нотаріальні дії у Спадковій справі за №77/2025, що була заведена після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо рухомого та нерухомого майна померлої особи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що для уникнення ризиків несумлінних дій відповідачів та нотаріуса щодо видання свідоцтва про право на спадщину до моменту ухвалення рішення у справі, яким може бути визнано частину майна спільним майном подружжя, та частина якого може бути виключене зі спадкової маси, позивач вважає за доцільним забезпечити позову шляхом заборони нотаріусу вчиняти будь-які нотаріальні дії у спадковій справі щодо рухомого та нерухомого майна померлої особи, оскільки у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025, позовну заяву ОСОБА_1 та заяву про забезпечення позову передано головуючому судді Лукач О.П., для розгляду.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

Так, відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається із змісту заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частки такого майна, позивач просить заборонити приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Юлії Іванівні вчиняти будь-які нотаріальні дії у Спадковій справі за №77/2025, що була заведена після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо рухомого та нерухомого майна померлої особи.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про не її обґрунтованість, а також, що позивачем не враховано положення статті 42 Закону України «Про нотаріат», підпункту 3 Глави 2 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, відповідно до яких, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Доказів звернення позивача ОСОБА_1 з відповідною заявою до приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Юлії Іванівні про зупинення вчинення нотаріальних дій по спадковій справі №77/2025, у зв`язку із оспорюванням/визнанням свого права на спадкове майно, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду надано не було.

Крім цього, відповідно до частини другої статті 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 того, що не вжиття судом обраного нею заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, оскільки позивач не скористалася наданим їй правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного ним заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту його прав, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 149 ЦПК України підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Юлія Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частки такого майна, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись статтями149-153, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач