Справа №402/806/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Благовіщенський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ясінського Л.Ю.

з участю секретаря судового засідання Ільченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в місті Благовіщенське, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з повідомленням, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №138403704 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6Х4G4 11 січня 2021 року та ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи і натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

11 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5450 грн. гривень на банківську карту відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) і ТОВ «ТаліонПлюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (Клієнт) і ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) на виконання договору факторингу підписали Реєстр вимоги №123 від 02.03.2021 року, яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відсутплено право грошової вимоги до відвовідача ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі визначеному у Реєстрі прав вимоги.

05.08.2021 року між ТОВ " Таліон Плюс" та ТОВ " Фінансова компанія " Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01.

ТОВ "Таліон Плюс" (Клієнт) і ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (Фактор) на виконання договору факторингу підписали Реєстр вимоги №11 від 31.08.2023 року, яким від первісного кредитора ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відвовідача ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі визначеному у Реєстрі прав вимоги.

04.06.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (Клієнт) і ТОВ "Юніт Капітал" (Фактор) уклали Договір факторингу №04/06/2025 - Ю.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №№04/06/2025 - Ю. від 04.06.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17 995 грн. 90 коп. гривень.

Відповідач ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.

Позивачем ТОВ «Юніт Капітал» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №138403704 від 11.01.2021 року у розмірі 17 995 грн. 90 коп. гривень з яких: 5450 гривень - заборгованість по кредиту; 12545 грн. 90 коп. гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом).

Позивач просить суд, стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за вище вказаним кредитним договором та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 11 липня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін з повідомленням.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася про судовий розгляд шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У вказаний строк відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, в якому позовом визнає частково, лише в частині стягнення заборгованотсі за тілом кредиту, однак вимоги в частині стягнення заборгованотсі по процентам вважає безпідставними та необгрунтованими, посилаючись на слідуюче.

Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 5450,00 грн.

11.01.2021 на банківську відповідача, яку останній вказав у заявці при укладенні Кредитного договору, № 5168-74XX-XXXX-3273

Надалі кредитор двічі змінювався, шляхом укладення договорів факторингу та на даний час Позивач заявляє про стягнення заборгованості із відповідача - 17995,90 грн., з них 5450,00грн. заборгованість по тілу кредиту; 12 545,90грн. - заборгованість по відсотках.

Оскільки, копія кредитного договору в Позивача не збереглася, а копії додатків до позовної заяви відповідач не отримав, тому перевірити правильність нарахування процентної ставки не має можливості.

Позивач заявляє про стягнення заборгованність за договором у розмірі 17995,90 грн. що суттєво відрізняється від узгоджених сторонами договору умов кредитування, тоді як первісна сума кредиту становила 5450,00 грн. тобто вимоги включають явно завищені відсотки що є несправедливими умовами договору та суперечать ст.18 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Згідно ч.5 ст.8 ЗУ " Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 ст.8, не може перевищувати 1% тому, визначена відповідачем сума заборгованості за відсотками є безпідставною що розрахована на розсуд позивача.

Крім того, загальна сума відсотків складає більшу суму ніж саме тіло кредиту на 70%. Також відповідачу ОСОБА_1 не було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги на користь ТОВ " ЮНІТ КАПІТАЛ". Заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування, позивач неправомірно продовжив нараховувати кошти за обслуговування кредиту після завершення дії договору.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору про продовження строку кредитування матеріали справи не містять.

Також відповідач вказує на те, що позивачем з моменту укладання договру між сторонами ( 11.01.2021 р.) до моменту звернення позивача до суду минуло бульше 4 років, таким чином ТОВ " ЮНІТ КАПІТАЛ" втратив право стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі чого відповідач просить суд застосувати строк позовоної давності та відмовити у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу адвоката через надмірну суму та необгрунтованість.

Представник позивача ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" надіслав відповідь на відзив зазначивши, що відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз"ясненням положень договору, тобто не скористався цим своїм правом.

Кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним невизнаний, а тому відповідно до ст.204 ЦК України є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з врахуванням усові і змісті самого договору. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору №138403704 від 11.01.2021 року.

Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись

умов Договору та Правил, які невід`ємною частиною до нього.

Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора.

Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всієх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та

доступній формі, при цьому, саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ«Манівео-Швидка Фінансова Допомога».

Оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався строків та реалізує своє право на справедливий суд.

Скаржник не зобов"язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Якщо боржник не сплачував заборгованність за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок у останнього утворилася заборгованність, правильним є стягнення заборгованотсі на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №138403704 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6Х4G4 11 січня 2021 року та ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи і натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

11 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5450 грн. гривень на банківську карту відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) і ТОВ «ТаліонПлюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (Клієнт) і ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) на виконання договору факторингу підписали Реєстр вимоги №123 від 02.03.2021 року, яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відсутплено право грошової вимоги до відвовідача ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі визначеному у Реєстрі прав вимоги.

05.08.2021 року між ТОВ " Таліон Плюс" та ТОВ " Фінансова компанія " Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01.

ТОВ "Таліон Плюс" (Клієнт) і ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (Фактор) на виконання договору факторингу підписали Реєстр вимоги №11 від 31.08.2023 року, яким від первісного кредитора ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відвовідача ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі визначеному у Реєстрі прав вимоги.

04.06.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (Клієнт) і ТОВ "Юніт Капітал" (Фактор) уклали Договір факторингу №04/06/2025 - Ю.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №№04/06/2025 - Ю. від 04.06.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17 995 грн. 90 коп. гривень.

Відповідач ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором №138403704 від 11.01.2021 року у розмірі 17 995 грн. 90 коп. гривень з яких: 5450 гривень - заборгованість по кредиту; 12545 грн. 90 коп. гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом).

Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З договору вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі.

У ст.3 Закону України«Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст.11 Закону України«Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій ст.639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Отже, враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Манівео» за кредитним договором, до позивача по справі.

Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за договором, розрахунок заборгованості не спростував.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, судом не беруться до уваги, оскільки статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною четвертою та п`ятою щодо розрахунку денної процентної ставки та максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1 % згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023, а договір про споживчий кредит було укладено 11 січня 2021 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору не суперечили вимогам Закону як на час його укладення, так і на час його виконання.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення заборгованість не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо застосування строків позовної давності суд вважає відмовити відповідачу в такому застосуванні та зазначити наступне.

Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 255, 257 ЦК України)

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Дія карантину завершена 1 липня 2023 року відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 13.03.2022 року внесено зміни до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України де зазначено, що «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії"»

Дія норми п.19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦКУ, якими призупинялися строки позовної давності на період воєнного стану закінчилась 04.09.2025 року.

Таким чином, враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину по 30.06.2023 року та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану по 04.09.2025, позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права на стягнення заборгованості.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Суд встановив, що для підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем ТОВ «Юніт Капітал» надані (в копіях) укладений із адвокатом Тараненком А.І. Договір про надання правової (правничої) допомоги № 01.10/24 від 01 жовтня 2024 року, Акт прийому-передачі (наданих послуг) до Договору про надання правової (правничої) допомоги № № 01.10/24 від 01 жовтня 2024 року. Відповідно до наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» складає 7000.00 гривень.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертоїстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. до матеріалів справи надано копії підтверджуючих документів.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Зважаючи на складність та однотипність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 вимог, щодо відшкодування витрат на надання йому правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1) , тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 1054, 1055, 1077 і 1078 ЦК України, ст.ст. 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, ) заборгованість за Кредитним договором №138403704 від 11 січня 2021 року у розмірі 17 995 гривень 90 копійок., з яких 5450 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12545,90 - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кридитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, ) судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та грошові кошти в розмірі 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, )

Відповідач - ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.Ю.Ясінський