2-о/465/362/25
У Х В А Л А

про повернення заяви

"20" жовтня 2025 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 подала до Франківського районного суду м. Львова заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатною, а також просить призначити її клієнта опікуном ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025, головуючим суддею у справі визначено Кушнір Б.Б.

Перевіривши матеріали заяви судом встановлено наступне.

Статтею 2 ЦПК України (далі - ЦК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

За частиною 3 статті 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Питання щодо порядку визнання фізичної особи недієздатною врегульовано главою 2 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Так, заява подана в інтересах клієнта, ПІБ та анкетні дані якого, засоби зв`язку з яким в заяві не зазначено. Крім того, до заяви не долучено жодних доказів на підтвердження того, що між ОСОБА_1 та будь-якою особою укладено договір про надання адвокатських послуг у даній справі.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Нормою п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Особою ОСОБА_1 в своїй заяві не дотримано вимог щодо належного оформлення такої заяви. Зокрема, в заяві не міститься найменування особи заявника, із зазначенням всіх необхідних ідентифікуючих даних особи. Такі вимоги не дотримано і щодо особи, яку представник заявника просить визнати недієздатною, а саме ОСОБА_2 .

В заяві також відсутні і будь-які докази обґрунтування вимог. У заяві не зрозуміло, яку конкретно особу представляє ОСОБА_1 та чи є вказана особа членом сім`ї, близьким родичем (незалежно від їх спільного проживання) ОСОБА_2 , що надавало б право на таке звернення.

Також у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, проте такі дані у зверненні відсутні. Зокрема, до матеріалів заяви не долучено копій документів що підтверджують перебування особи на обліку в лікаря - психіатра.

Водночас до заяви не додано доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1 на представлення інтересів конкретної особи в суді. Не зазначена особа, в інтересах якої діє адвокат (представник), ні як учасник судового розгляду, і в прохальній частині заяви. Зокрема не вказано особу, яку представник просить призначити в якості опікуна ОСОБА_2 .

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто ордер по суті є підтвердженням наявності в адвоката повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України, вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно із частинами 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Окрім цього, заяву про визнання особи недієздатною подано ОСОБА_1 без доказів того, що вона є членом сім`ї, близьким родичем особи, яку просить визнати недієздатною.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 подано доказів, які підтверджують її процесуальну дієздатність для звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до п.1 ч.4. ст. 185 ЦПК України, заява повертається заявнику коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення заяви заявнику, роз`яснивши при цьому, що повернення такої заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.10, 13, 175, 177, 185, 258-260, 293, 294, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кушнір Б.Б.