Справа № 209/1054/25
Провадження № 2-с/209/645/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Медведєвої Ліни Василівни, про скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 209/1054/25 від 12 березня 2025 року за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання, судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Медведєва Ліна Василівна звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 209/1054/25 від 12 березня 2025 року за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання, судового збору та просить поновити строк для скасування судового наказу, як пропущеного з поважних причин.

Щодо обґрунтувань для скасування судового наказу представник боржника зазначає, що основною причиною такого скасування є відсутність в судовому наказі строку, за який період стягується нарахована сума заборгованості. Також вказує, що якість послуги централізованого опалення була дуже сумнівної протягом усього періоду за який йде стягування боргу. В даній ситуації наявний спір про право.

Окрім цього також зазначає, що судовий наказ ОСОБА_1 не отримувала, а дізналася про нього лише з сайту «Судова влада» 10.10.2025 після блокування соціальної картки, відтак просить поновити строк для скасування судового наказу, як пропущеного з поважних причин.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду заявнику, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 березня 2025 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ №209/1054/25 за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія». Вказаним судовим наказом стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія», місце розташування м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд.168, , р/р НОМЕР_2 в АТ «А-БАНК», МФО 307770 (інші відомості про стягувача суду невідомі) заборгованість за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2024 року в розмірі 13200 (тринадцять тисяч двісті) гривень 07 копійок, яка складається з заборгованості з постачання теплової енергії у сумі 12037 гривень 22 копійки та заборгованості за абонентське обслуговування у сумі 1162 гривні 85 копійок, а також судовий збір сплачений заявником в розмірі 242 гривні 24 копійки.

Також матеріалами справи підтверджується, що вказаний судовий наказ було скеровано на зареєстровану адресу боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 та отримано боржником 10.05.2025, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України, - перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, п`ятнадцяти денний строк на подання заяви про скасування судового наказу, обраховується згідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, з врахуванням дати отримання боржником копії такого наказу 10 травня 2025 року.

Згідно до ст. 126 ЦПК України визначено наслідки пропущення процесуальних строків.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, звертаючись із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, боржник повинен зазначити поважні причини його пропуску.

Разом з цим, заявник звертаючись через свого представника до суду із даною заявою, як на підставу поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу вказує, що судовий наказ ОСОБА_1 не отримувала, а дізналася про нього лише з сайту «Судова влада» 10.10.2025 після арешту соціальної картки, а тому просить поновити строк для скасування судового наказу, як пропущеного з поважних причин.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та підстав для поновлення такого строку, суд враховує наступне.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених певних процесуальних дій. Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як зазначалось судом, відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Беручи до уваги наведені представником заявника доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про скасування судового наказу, а саме те, що боржник судовий наказ не отримувала, а про нього дізналася з сайту «Судова влада» 10.10.2025 після арешту своє соціальної картки, суд вважає, що такі доводи не підтверджені належними й допустимими засобами доказування, а також є такими, які спростовуються матеріалами справи.

Так, матеріалами справи підтверджується, що судовий наказ по цивільній справі №209/1054/25, провадження № 2-н/209/1300/25, виданий 12 березня 2025 року суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вручений під особистий підпис 10.05.2025 ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу, яке міститься в матеріалах справи (а.с.11).

Суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не є поважними, оскільки представником заявника не наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання заяви про скасування наказу протягом законодавчо встановленого строку та не зазначено обставин, які пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.03.2025 №209/1054/25, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, суд вважає за необхідне повернути заяву про скасування судового наказу без розгляду, оскільки не вбачає підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126, 127, 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Медведєвої Ліни Василівни, про скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 209/1054/25 від 12 березня 2025 року за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання, судового збору повернути боржнику без розгляду.

Роз`яснити боржнику, що повернення заяви про скасування судового наказу не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА