Номер провадження: 22-ц/813/7092/25
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
16.10.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів:Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
учасники справи:
заявник ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року
Короткий зміст вимог
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 04 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 29 травня 2025 року повернув заявникові без розгляду. Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заявницею у заяві заявлено про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, на підтвердження чого надано листа з фотокопією скріншоту зображення на якому зображена інформація про наявність у ОСОБА_1 посвідчення на підтвердження посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Однак, відповідної копії посвідчення виданого у встановлений законом спосіб, який містить усі реквізити передбачені для посвідчення виданого уповноваженим органом або належного витягу отриманого з порталі «Дія», заявницею не надано, а відтак надана до суду роздруківка не є належним доказом.
Крім того, вказана заява надійшла до суду в електронній формі на електронну пошту суду.Отже, вказана заява до суду подана у неналежний спосіб в електронній формі без використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а тому підлягає поверненню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду іншим складом, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, постановлення із порушенням судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції положень ч. 6 ст. 170 ЦПК України, а саме щодо строку постановлення ухвали про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду, оскільки заяву подано 30 липня 2025 року на офіційну електронну адресу суду, а ухвалу про повернення даної заяви постановлено 04 серпня 2025 року, тобто із пропуском дводенного строку для її повернення.
Скаржник також стверджує, що висновки суду про неналежний спосіб подання вказаної заяви є необґрунтованими, оскільки подання заяви, підписаної електронним цифровим підписом, через офіційну електронну адресу суду є допустимим способом реалізації права на звернення до суду для фізичних осіб. На думку скаржника, судом першої інстанції також під час вирішення питання про повернення заяви без розгляду, неправильно вирішено питання щодо сплати судового збору, оскільки згідно положень Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю внаслідок війни звільняються від сплати судового збору, на підтвердження чого заявником надано відповідні документи.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканалу» його право на подання до Одеського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 повідомлена про відкриття апеляційного провадження, шляхом направлення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження засобами поштового зв`язку та шляхом направлення копії ухвали на електронну пошту скаржника, зазначену нею особисто в апеляційні скарзі як засіб зв`язку.
ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканалу» 11 серпня 2025 року отримало копію апеляційної скарги з додатками та 21 серпня 2025 року отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками. Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, не скористалося, відзив на адресу суду не надходив.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4, 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заявницею у заяві заявлено про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, на підтвердження чого надано лист з фотокопією скріншоту зображення на якому зображена інформація про наявність у ОСОБА_1 посвідчення на підтвердження посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Однак, відповідної копії посвідчення виданого у встановлений законом спосіб, який містить усі реквізити передбачені для посвідчення виданого уповноваженим органом або належного витягу отриманого з порталі «Дія», заявницею не надано, а відтак надана до суду роздруківка не є належним доказом.
Крім того, вказана заява надійшла до суду в електронній формі на електронну пошту суду. Отже, вказана заява до суду подана у неналежний спосіб в електронній формі без використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а тому підлягає поверненню.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 5 ст. 43 ЦПК України, на яку міститься посилання в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4 ст. 14 ЦПК України).
Електронний кабінет, відповідно до п. 2 ст. 5 ст. 14 ЦПК України, - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
За положеннями ч. 6 ст. 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (ч. 8 ст. 43 ЦПК України).
Тобто, вказаними положеннями ст. 14 ЦПК України обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету фізичними особами не передбачений.
Заява про скасування судового наказу подана до суду ОСОБА_2 , яка є фізичною особою, а тому, враховуючи положення ст. 14 ЦПК України, не зобов`язана реєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що в свою чергу не враховано судом першої інстанції під час вирішення питання щодо повернення заяви без розгляду, посилаючись на ч. 5 ст. 43 ЦПК України. При цьому, вказана заява з додатками, подана до Київського районного суду м. Одеси, шляхом її направлення на офіційну електронну пошту суду, та містить відмітку щодо наявності кваліфікованого електронного підпису заявника ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.
Окрім наведено, колегія суддів вважає за необхідне зауважити щодо висновків викладених в постановіВеликої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року по справі № 204/2321/22, згідно яких: «Слід розмежовувати спосіб звернення до суду із вимогами до оформлення процесуального документа. Якщо електронний документ підписаний накладенням електронного підпису, який забезпечує ідентифікацію фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб), але електронний підпис накладений без використання підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а процесуальний документ направлений на офіційну електронну адресу суду, то відсутні правові підстави стверджувати, що такий електронний документ не підписаний. Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Звернення фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.
З огляду на «якість закону», фізична особа (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що в неї є можливість через підсистему «Електронний суд» створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи, проте реєстрація офіційної електронної адреси для фізичної особи в ЄСІТС є добровільною, а кваліфікований електронний підпис має презумпцію його відповідності власноручному підпису, тому у такому випадку звернення до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є аналогічним безпосередньому зверненню до суду».
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу з огляду на подання даної заяви в неналежний спосіб в електронній формі без використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є посилковими та такими, що не відповідають визначеним положенням ЦПК України.
Окрім наведеного, заявником ОСОБА_1 в якості додатків до поданої зави про скасування судового наказу, підписаної кваліфікованим електронним підписом, та на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплат судового збору у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» долучено скріншот посвідчення ветерана із застосунку «Дія», де в графі тип документа значиться: посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни (дата оновлення документа 30 липня 2025 року), номер документа: Є013006. Копію вказаного посвідчення серії НОМЕР_1 долучено скаржником також до апеляційної скарги в якості додатків. З огляду на викладене, ОСОБА_1 на підставі положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового зборув усіх судових інстанціях, що також не враховано судом першої інстанції.
Вимога скаржника про направлення справи для продовження розгляду справи іншим складом суду є необґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 1ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених участині другійстатті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Отже, вирішення питання щодо розгляду даної справи іншим складом суду не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції, а визначення складу суду для розгляду справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, скасування оскаржуваної ухвали Київського районного суду м. Одеси та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова