ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 760/21770/24

провадження № 61-9574св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач -ОСОБА_2 ;

представник відповідача - ОСОБА_3 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Юлії Леонідівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року у складі судді Коробенка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 26 жовтня 2012 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2020 року

її позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісяця, починаючи з 21 листопада 2019 року і до досягнення нею повноліття (справа № 760/32012/19).

Позивач зазначала, що на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відповідач був непрацевлаштований, у зв`язку з чим вона заявляла позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, станом на день звернення з цим позовом, відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . За період зберезня по жовтень 2022 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 97 709,19 грн та інші нарахування

урозмірі 244681,92 грн.Наразі витрати на утримання дочки у силу вікових потреб збільшуються. Розмір аліментів, присуджених рішенням суду від 19 березня

2020 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду міста Києва

від 19 березня 2020 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі

1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року у справі 760/32012/19 (провадження №2/760/725/20), та стягнено, починаючи з 27 лютого 2025 року,

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що зміна способу стягнення аліментів, встановлених судовим рішенням, з 3 000 грн, на аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також не становитиме надмірного тягаря для

ОСОБА_2 , і в той же час достатньою мірою забезпечуватиме право неповнолітньої дитини на належне матеріальне утримання з боку батька.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 рокуапеляційну скаргупредставника ОСОБА_5 - адвоката Самборської Ю. Л. залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що після визначення рішеннямсудурозміру аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальне становище відповідача змінилося у зв`язку з офіційним працевлаштуванням, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зміну способу стягнення (розміру) аліментів відповідно до статті 192 СК України. Також апеляційний суд зазначив, що статтями 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 01 січня 2024 року та з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривень. Очевидним є те, що аліменти у розмірі 3 000 грн на місяць є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Самборська Ю. Л., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої і постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю. Л., з підстав, передбачених пунктами 1, 4, частини другої статті 389 ЦПК України

у вищевказаній малозначній справі, так як стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України) та становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для заявника (підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень відмовлено.

У серпні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю. Л. мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, яка викладена в електронній формі відповідно до частини восьмої статті 259 ЦПК України, не містить підписів всіх суддів, які входили до складу колегії, а саме: відсутні кваліфіковані електронні підписи суддів: Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., що згідно з пунктом 3 частини першої статті 411 ЦПК України є підставою для обов`язкового скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд.

Також судами не взято до уваги, те що відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2025 № 809 ОСОБА_2 продовжує брати участь

у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони України. Він подавав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а тому не має можливості реалізовувати захист своїх прав у суді належним чином. Відповідач подавав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , проте ухвалою суду йому було відмовлено у задоволенні такого клопотання. Також до суду апеляційної інстанції адвокатом відповідача було подано клопотання про витребування доказів у справі, які були відхилені судом.

Вважає, що у суддів попередніх інстанцій були відсутні правові підстави для зміни способу стягнення аліментів, які були встановлені судовим рішення, оскільки доводи позову не обґрунтовані. Посилається на відповідну судову практику Верховного Суду.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У серпні 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Трунілова Я. О. подано відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що доводи касаційної скарги зводяться до незгоди зі встановленими судами обставинами та оцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду. Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими. Сам факт перебування на військовій службі відповідача не звільняє від обов`язку належним чином реалізовувати свої процесуальні права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26 жовтня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року (справа № 760/19683/17) (а. с. 4-5).

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції

у м. Києві (а. с. 23).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн (справа № 760/32012/19).

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з

08 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 20 лютого 2023 року № 911

(а. с. 13).

Відповідно до довідки про доходи, виданої військовою частиною НОМЕР_1

від 13 квітня 2023 року № 3471, за період з жовтня до грудня 2022 року грошове забезпечення ОСОБА_2 становить 40 587 грн, за період з січня до

лютого 2023 року - 31 304,84 грн, а всього грошове забезпечення - 71 891,84 грн

За період з жовтня до грудня 2022 року інший дохід становить 21 887,09 грн, за період з січня до лютого 2023 року - 91 827,42 грн, а всього інший дохід -

304 714,51 грн (а. с. 11).

У довідці про доходи військової частини НОМЕР_2 від 24 березня 2023 року № 883/97, військовослужбовець ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_2 , за період з березня до жовтня 2022 року його заробітна плата становить

97 709,19 грн, інші нарахування - 244 681,93 грн (а. с. 15).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 у листі від 20 лютого 2023 року № 943 на запит адвоката Ясинецького О. Г. повідомив, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 24 лютого 2022 року та направлений до військової частини НОМЕР_2 (а. с. 16).

У довідці командира військової частини НОМЕР_1 від 28 жовтня 2024 року № 3492 зазначено, що молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 08 жовтня 2022 року (а. с. 37).

Відповідно до довідки від 04 жовтня 2021 року № 189 Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови

ОСОБА_4 дійсно навчається в Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 137

м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови у 3-А класі (а. с. 97).

ОСОБА_4 , 2013 року народження, знаходилася на консультації в амбулаторно-поліклінічному відділенні Шкірно-венерологічного диспансеру Солом`янського району м. Києва з приводу атопічного дерматиту, що підтверджується довідкою лікаря Шкірно-венерологічного диспансеру Солом`янського району м. Києва.

Відповідно до листа виконуючого обов`язки директора Ліцею № 137 Дніпровського району м. Києва від 21 березня 2025 року № 01-17/48

ОСОБА_4 навчалася у спеціалізовані школі І-ІІІ ступенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови (з 12 серпня 2024 року «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови» перейменована на «Ліцей № 137 Дніпровського району м. Києва») з 20 серпня 2021 року до 30 серпня 2023 року. Станом на 06 вересня 2024 року ОСОБА_4 у Ліцеї АДРЕСА_1 є комунальним закладом освіти, навчання здійснюється за кошти держави (а. с. 94).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 липня

2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено (справа № 760/33682/21) (а. с. 103-115).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 26 березня 2025 року сума доходу ОСОБА_2 за період з січня до грудня 2022 року становить

551 326,01 грн (а. с. 116-117).

Довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2025 року № 799 підтверджено, що молодший лейтенант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 08 жовтня 2022 року.

У довідці командира військової частини НОМЕР_1 від 11 березня

2025 року № 809 зазначений, що молодший лейтенант ОСОБА_2 брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України у періоди: з 08 жовтня 2022 року до 01 лютого 2023 року; 13 лютого до 29 вересня 2023 року; 11 жовтня до 28 грудня 2023 року; 09 січня до 26 травня 2024 року; 25 серпня до 02 вересня 2024 року; 14 вересня до 25 грудня 2024 року; 11 січня до 31 січня 2025 року (а. с. 120).

Відповідно до медичних довідок, наданих відповідачем, ОСОБА_2 страждає на ряд захворювань.

15 липня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Солом`янському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 808, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15 липня 2020 року серії НОМЕР_3 (а. с. 126).

ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько якого є ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження

від 02 квітня 2008 року серії НОМЕР_4 (а. с. 127).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 травня 2023 року серії НОМЕР_5 (а. с. 128).

Відповідно до довідки Акціонерного товариства «ПриватБанк» за період з 01 січня 2024 року до 12 березня 2025 року ОСОБА_2 здійснював переказ коштів (суми від 205,00 грн до 6 030,00 грн) на картку № НОМЕР_6 (а. с. 139).

У листі Управління соціальної та ветеранської політики листом від 17 березня 2025 року № 108/33-2631 зазначено, що відповідно до пільги батька

ОСОБА_2 , який є учасником бойових дій, його донька ОСОБА_4 оздоровлювалась у супроводі з дорослим у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Пролісок» з 05 до 25 вересня 2017 року та на оздоровчій базі відпочинку «Глобус» з 14 серпня до 03 вересня 2019 року

(а. с. 140).

У листі Управління молоді та спорту від 19 березня 2025 року № 108/22-152 зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2023 році отримувала пільгову путівку на оздоровлення як дитини учасника бойових дій до Комунальне підприємство «Дитячий оздоровчий табір «Зачарована долина» з

26 червня до 16 липня 2023 року у 2024 році та у Дитячому оздоровчому таборі «Шаяни» з 03 до 23 серпня 2024 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю. Л. задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:

від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),

від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження

№ 61-10748св23).

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, змінюючи спосіб стягнення з ОСОБА_2 , встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року, аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі

3 000 грн, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріальне становище відповідача змінилося у зв`язку з офіційним працевлаштуванням, а тому наявні правові підстави на отримання аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу останнього, вказаний розмір є необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи касаційної скарги про те, що суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки позивач перебуває у лавах Збройних Сил України, є помилковим.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 09 листопада

2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22, від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21, провадження № 61-8044св23,від 14 лютого

2024 року справа № 466/8799/22, провадження № 61-14262св23.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні докази про переведення військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу відповідач, на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції, що виключає можливість відповідачу прибувати у судові засідання.

Крім того, з огляду на те, що інтереси ОСОБА_2 під час усього провадження у справі представляє адвокат, він самостійно підписував заяву з процесуальних питань, подану до суду першої інстанції (а. с. 35). Верховний Суд критично оцінює аргументи, зазначені у касаційній скарзі про те, відповідач, виконуючи його конституційний обов`язок із захисту України, не може реалізувати процесуальні права й обов`язки.

Також є безпідставні доводи касаційної скарги як підстава для скасування судового рішення, те, що надісланий електронний примірник повного тексту постанови суду апеляційної інстанції не підписаний суддями, які зазначені у судовому рішенні, а саме Левенцем Б. Б. та Ратніковою В. М., чим порушено частину другу статті 259 ЦПК України.

Відповідно частини другої статті 259 ЦПК України рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Як вбачається із матеріалів справи, паперовий текст постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року містить власноручні підписи всього складу суду (а. с. 188).

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами (частини перша, третя, четверта, п`ята статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 розділу 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя

від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18 (зі змінами) (далі -Порядок), електронний примірник судового рішення створений у автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується кваліфікованим електронним підписом судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

Дата та час підписання кваліфікованим електронним підписом, а також дата та час надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень електронного примірника судового рішення або окремої думки судді автоматично зберігається в АСДС і не підлягає коригуванню.

За таких обставин, відповідно до пункту 3 частини першої статті 411 ЦПК України наведене не є підставою для обов`язкового скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, так як паперовий текст судового рішення суддями підписаний.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і незгоді з ухваленими судовими рішеннями, зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі представником заявника є аналогічними із доводами апеляційної скарги, які були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Юлії Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року

та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць