ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Чернівці

справа № 725/5135/25

провадження №22-ц/822/924/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Бугай В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького районного суду м.Чернівців від 21 серпня 2025 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого органу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович, ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови.

В обґрунтування якої посилалась на наступне. В проваджені приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготара М.В. на виконанні перебуває виконавчий лист №725/4541/13-ц, виданий Першотравневим районним судом м.Чернівців 23.07.2014 у справі за позовом ПАТ «Дельтабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості по споживчому кредиту в розмірі 147821,40 грн. та судового збору в розмірі 1367,01 грн., а всього на загальну суму 149188,41 грн.

Вважає, що загальна сума вказана в постанові у розмірі 15 5476,27 грн. не відповідає дійсній сумі заборгованості, оскільки приватним виконавцем не враховано усі суми сплачені нею на виконання виконавчого листа. Звертає увагу суду на те, що 10.06.2025р. ознайомившись з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, вона звернулася до приватного виконавця Доготара М.В. із заявою про надання інформації по виконавчому провадженню №67028812, детальному розрахунку загальної суми боргу, суми коштів стягнутих ним з арештованих рахунків та суми коштів сплачених нею на виконання судового рішення у справі №725/4541/13-ц.

Однак, станом на день подання скарги на протиправні дії приватного виконавця, детальний розрахунок їй наданий не був. Крім того, зазначає що зазначений у оскаржуваній постанові стягувач ТОВ «Росвенінвест України», але згідно даних з ЄДР такого товариства з 2024 року не існує.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого органу Чернівецької області Доготара М.В. від 04.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №67028812; зупинити утримання із заробітної плати ОСОБА_1 до винесення рішення у справі по суті; зобов`язати приватного виконавця виконавчого органу Чернівецької області Доготара М.В. відкликати постанову від 04.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №67028812 до уточнення суми боргу; зобов`язати виконавця внести зміни до суми заборгованості з урахуванням проведених нею платежів і фактично стягнутих коштів з рахунків у банківських установах на які накладено арешт.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Чернівецького районного суду м.Чернівців від 21 серпня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого органу Чернівецької області Доготар М.В., ТОВ «Росвен Інвест Україна», про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити стягнення на підставі постанови приватного виконавця Доготара М.В. від 04.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №67028812; скасувати ухвалу Чернівецького районного суду м.Чернівців від 21.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого органу Чернівецької області Доготара М.В. від 04.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №67028812.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою і не законною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Загальна сума вказана в оскаржуваній постанові у розмірі 155476,27 грн. не відповідає дійсній сумі заборгованості, оскільки приватним виконавцем не враховано усі суми сплачені нею на виконання виконавчого листа, а також не в повній мірі відображені суми, які приватний виконавець в процесі проведення виконавчих дій накладаючи арешти на рахунки і майно (в тому числі рахунки для зарахування заробітної плати) стягнув кошти з її рахунків відкритих в банківських установах та з рахунку її неповнолітньої доньки, що є грубим порушенням закону. Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення, передбачений обов`язок виконавця - проводити звірення суми боргу перед винесенням постанов. Таким чином, виконавець порушив принцип достовірності розрахунку суми боргу, не здійснив уточнення актуальної суми заборгованості перед винесенням постанови, внаслідок чого мій роботодавець зобов`язаний утримувати надмірну суму, чим порушено мої права.

Зокрема, 23.06.2025 скаржником був наданий до суду розрахунок сум стягнутих приватним виконавцем і сплачених нею з підтвердженням платіжними інструкціями з банківської установи, даний розрахунок з відповідними доказами судом не був прийнятий до уваги і належним чином досліджений.

За її підрахунками згідно платіжних інструкцій тільки по АТ «Ощадбанк» сплачено/стягнуто коштів на загальну суму 12310,10 грн. Проте, у відзиві на скаргу приватний виконавець Доготар М.В. зазначив недостовірну суму стягнутих коштів по виконавчому провадженню 9230,98 грн., що не відповідає дійсності, чим ввів суд в оману, при цьому не надавши відповідних доказів, крім платіжних інструкцій, які були вигідні йому, які долучив до копій матеріалів виконавчого провадження.

Фактично при винесені оскаржуваної постанови про стягнення з заробітної плати коштів, сума, яка повинна була б зазначена у постанові про стягнення, тобто залишок боргу по виконавчому листу на день оскарження постанови (13.06.2025) складала б приблизно 136 878,31 грн., без урахування стягнутих коштів з рахунків інших банківських установ.

За результатами розгляду скарги в рамках іншого ВП№ 65178987 (стягувач ТОВ «Росвен Інвест Україна», правонаступник у судовій справі №725/4541/13-ц, боржник ОСОБА_1 ) Міністерством юстиції України досліджено та надано інформацію по ВП №67028812. Так з відомостей Системи встановлено, що на депозитний рахунок приватного виконавця у період з жовтня 2023 року по серпень 2025 року надійшли кошти в загальній сумі 18 104,73 грн., сума в листі вказана без урахування коштів стягнутих з 2021 року.

Вважає, що залишок суми боргу на виконання рішення суду є меншим, ніж зазначений у оскаржуваній постанові, і щомісячно з неї стягуватиметься сума значно більша, ніж фактичний борг вказаний у рішенні суду та виконавчому листі №725/4541/13-ц.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що приватним виконавцем 04.06.2025 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та надіслано роботодавцю для подальшого її виконання. В даній постанові зазначено: Звернути стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у Чернівецький обласний центр зайнятості. Здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 155 476,27 гривня (UAH), з яких 141 342,09 грн. - сума боргу перед стягувачем, 14 134,18 грн. - основна винагорода приватного виконавця.

Від дати відкриття виконавчого провадження, з 05.10.2021 року по 04.06.2025 року, із боржника стягнуто 9230,98 грн. (включно із основною винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження), з яких тільки 3581,00 грн. сплачено боржником добровільно.

18.06.2025 року (після подачі скарги), боржником перераховано 500,00 грн. на депозитний рахунок приватного виконавця.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали 25.02.2019 року Першотравневим районним судом м.Чернівців було замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №44551961 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Росвен Інвест Україна». Також встановлено, що стягувач змінив назву компанії із ТОВ «Росвен Інвест Україна » на ТОВ «Свеа Фінанс » (рішення від 25.03.2025 року).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

За приписами ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в проваджені приватного виконавця виконавчого органу Чернівецької області Доготара М.В. на виконанні перебуває виконавчий лист №725/4541/13-ц, виданий Першотравневим районним судом м.Чернівців 23.07.2014 у справі за позовом ПАТ «Дельтабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості по споживчому кредиту у розмірі 147821,40 грн. та судового збору в розмірі 1367,01 грн., а всього на загальну суму 149188,41 грн.

Відмовляючи в скарзі, суд першої інстанції виходив із того, що приватним виконавцем, з часу відкриття виконавчого провадження та протягом строку, що перебувало на виконанні, було здійснено ряд процесуальних дій в рамках норм чинного законодавства, не порушуючи його. Дії виконавця є правомірними.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що Першотравневим районним судом м.Чернівців 23.07.2014 видано виконавчий лист №725/4541/13-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 147821,40 грн. та судового збору в сумі 1367,01 грн.

25.02.2019 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №44551961 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Також встановлено, що стягувач змінив назву компанії із ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (рішення від 25.03.2025 року).

05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготарем М.В., на підставі ст. ст. 3, 4, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача, відкрито виконавче провадження № 67028812, та надіслано сторонам виконавчого провадження постанову про відкриття з ідентифікатором доступу до інформації про виконавче провадження.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства, приватним виконавцем 05.10.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення 164707,25 грн. (заборгованість перед стягувачем у розмірі 149188,41 грн., 10% основної винагороди приватного виконавця у розмірі 14918,84 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 600,00 грн).

18.10.2021 винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

18.10.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

У зв`язку з відкриттям боржником нових рахунків в банківських установах, а саме: в АТ «Універсал Банк» та АТ «Ощадбанк» та не виконанням боржником рішення суду, 09.08.2023 винесено постанову про арешт майна боржника, а 14.09.2023 приватним виконавцем винесено постанову про арешт нових рахунків, на ту ж саму існуючу суму боргу в розмірі 164707,25 грн. та надіслано до вище зазначених банківських установ.

21.11.2023 винесено постанову приватним виконавцем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

30.11.2023 винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

20.12.2023 на адресу приватного виконавця, надійшла заява боржника про зняття арешту із зарплатного рахунку, із доданою випискою по картковому рахунку.

21.12.2023 винесено постанову про зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк».

У постанові від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок про те, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

У разі, якщо банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними. Помилковим є твердження, що саме на виконавця покладений обов`язок здобувати докази для з`ясування правового режиму арештованого банківського рахунку, водночас обов`язок державного виконавця полягає у знятті арешту з рахунку боржника саме за умови надання такої інформації про рахунок банком або боржником. Такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі №338/1125/23 та від 10 січня 2025 року у справі №755/9274/23.

04.06.2025 виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та надіслано роботодавцю для подальшого її виконання. В постанові зазначено: звернути стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у Чернівецький обласний центр зайнятості. Здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 155 476,27 грн. (UAH), з яких 141 342,09 грн - сума боргу перед стягувачем, 14 134,18 грн. - основна винагорода приватного виконавця.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) і сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію також визначається статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" та розділом Х "Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, відповідно до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Законодавство України покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язані направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення.

Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, пенсії, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів, та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Частинами першою та другою статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, у розмірі не більше 20 відсотків заробітної плати за іншими видами стягнень.

Належних та допустимих доказів неправомірності дій приватного виконавця при винесенні постанови від 04.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №67028812 скаржником не надано, а судом не встановлено.

Доказів на підтвердження доводів апелянта на неврахування приватним виконавцем сплачених нею коштів та відповідно, зменшення суми заборгованості, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта є аналогічними тим доводами, які були викладені в скарзі та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернівецького районного суду м.Чернівців від 21 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 жовтня 2025 року.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак