Справа № 541/1787/25
Номер провадження 2/541/975/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 жовтня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участю представника позивача адвоката Яковенка Г.М., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миргородської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на частку житлового будинку та земельну ділянку в порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на частку житлового будинку та земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок та земельна ділянка площею 0,2461 гa, кадастровий номер :01:001:1601, цільове призначення: для будівництва i обслуговування житлового будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка). Згідно рішення № 15 протоколу засідання виконавчого комітету Петрівцівської сільської Ради нapoдниx депутатів від 17 червня 1997 року «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в с. Петрівці» виконком сільської ради вирішив оформити право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , за його батьком ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 та ним по 1/3 частці кожному. Позивач та ОСОБА_5 оформили право власності на свої 1/3 частки i отримали відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_7 . 14.08.2024 представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального oкpyгy Пазинича Р.В. для оформлення спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строки, визначені чинним законодавством та не надав документів, що підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, також невідоме місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , неможливо встановити коло спадкоємців після його смерті, правовстановлюючий документ на 1/3 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - відсутній, право власності ОСОБА_3 на вказану 1/3 частку житлового будинку не зареєстровано. У зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, позивач змушений звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Яковенко Г.М., пояснив, що в АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок та земельна ділянка площею 0,2461 га. Згаданий житловий будинок належавв рівних долях (по 1/3) позивачу, його матері та батькові. Батько позивача помер у 2002 році, мати у 2023 році. У зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, позивач змушений звернутися до суду з наступними позовними вимогами: встановити факт, яким визнати, що місцем смерті ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 ; встановити факт, що позивач постійно проживав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право власності на 1/3 частку житлового будинку за вищевказаною адресою та на земельну ділянку площею 0,2461 гa, кадастровий номер :01:001:1601, які за життя належали його померлому батьку. Просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 .

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, проте звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду справи за відсутності представника Миргородської міської ради. Проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа ОСОБА_1 пояснила, що позивач є її братом. На момент смерті батька проживав разом з ним в АДРЕСА_1 . Після смерті батька проживав з матір`ю в АДРЕСА_1 . Не заперечувала проти задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач є її рідним дядьком. Позивач постійнопроживав в АДРЕСА_1 , разом з її дідом та бабою, тобто, його батьками. На момент смерті діда ОСОБА_3 , ОСОБА_2 проживав разом з ним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивач є її сусідом з 1984 року. ОСОБА_2 мешкав по сусідству в АДРЕСА_1 , з батьками. На момент смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом з ним, доглядав за батьками.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.03.2024, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.06.2005 Петрівцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_10 , актовий запис № 654, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.2023 Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 17).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 01.05.2024 ОСОБА_3 належала земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1601, площею 0,2461 га, яка розташована на території Петрівцівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку (а.с. 23-33), що також підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ПЛ № 034928, виданого Петрівцівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 12 сесії ХХІІ скликання Петрівцівської сільської ради народних депутатів від 12.12.1996 (а.с. 20).

Згідно виписки з книги погосподарського обліку №4 за 2005 роки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в особистій власності господарства, головою якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , члени господарства: дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно виписки з книги погосподарського обліку №4 за 2006-2009 роки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в особистій власності господарства, головою якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , члени господарства: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 21).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_4 від 07.06.2006 власниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення сільської ради №16 від 17.06.1997 є ОСОБА_2 , 1/3 частка, та ОСОБА_10 , 1/3 частка (10-11).

Згідно архівної довідки Архівного відділу Миргородської районної військової адміністрації вих. №07-05/55 від 06.05.2024 «у рішенні №15 протоколу засідання виконавчого комітету Петрівцівської сільської Ради народних депутатів від 17 червня 1997 року «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в с. Петрівці» значиться: виконком сільської ради вирішив: оформити право приватної власності на будинки: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 1/3 частка, ОСОБА_10 1/3 частка, ОСОБА_2 1/3 частка. Підстава: ф.Р-44, оп. 1, спр. 810, арк. 51, 1997 рік (а.с. 14).

Відповідно до копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_5 , виданого Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 30 листопада 1999 року, на 12 сторінці мається інформація СГІРФО Миргородського МВ ГУМВС України в Полтавській області від 07.09.2011 про те, що місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. від 14.08.2024 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2461 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1601, та на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки: - ОСОБА_2 не подав заяву про прийняття спадщини за законом у відповідний строк та не надав документів, що підтверджують, що він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; - місце відкриття спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відоме; - коло спадкоємців встановити неможливо; - правовстановлюючий документ на 1/3 частку житлового будинку відсутній та право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку не зареєстровано (а.с. 15).

Згідно повідомлення Відділу реєстрації Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вих. №178 від 19.03.2024 інформація про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 20.06.2005 відсутня у відділі реєстрації. Згідно довідки відділу реєстрації Відділу реєстрації Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вих. №05.3-14/556 від 26.04.2024 надати інформацію про те, хто був зареєстрований разом з померлим ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , відділ реєстрації не має можливості, оскільки будь-яка інформація та документація з цього приводу відсутня (а.с. 18).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Відповідно до п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Установлення юридичних фактів сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, судом встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання з останнім на момент його смерті, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України, особа може звертатись до суду з позовом про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Отже, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв в порядку спадкування позивач, то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,2461 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1601.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Миргородської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на частку житлового будинку та земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що місцем смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , є село Петрівці Миргородського району Полтавської області.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , на момент смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , постійно проживав з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2461 га, кадастровий №:01:001:1601, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Миргородська міська рада, 1, юридична адреса: вул.Незалежності, 17, м.Миргород, Полтавська обл., 37600.

Третя особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ..

Суддя: О. М. Дністрян