Справа № 276/1355/25
Провадження по справі №2/276/729/25
20 жовтня 2025 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Бобра Д.О.,
секретаря судового засідання Свиридок А.В.,
представника позивача Бардошевської Т.І.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання
Представник позивача адвокат Бардошевська Т.І. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дати поданя позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що позивач та відповідач мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яки наразі є повнолітнім та навчається на денній формі навчання в Державному університеті «Житомирська політехніка» з терміном навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. та у зв`язку з цим не має можливості самостійно себе забезпечувати. Фактично спільний син перебуває на повному утриманні матері. Натомість відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, має стабільний дохід, а тому має можливість приймати участь в утриманні спільної дитини на час навчання в вищому навчальному закладі. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що відповідач працює не офіційно, а тому має стабільний дохід та може сплачувати аліменти на утримання сина. Також повідомила, що наразі на розгляді в суді перебуває справа про збільшення розміру аліментів на іншого сина відповідача ОСОБА_4 , 2015 р.н. до 5 тис. грн на місяць. Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання, призначене на 20.10.2025 не з`явився, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 11-250сап21 (постанова від 21.10.2021) зазначила, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 17.08.2005 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/010613575 від 31.07.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання позивача.
Із копії довідки від 29.05.2025 №070-25, виданої Державним університетом «Житомирська політехніка», слідує, що ОСОБА_3 є студентом Державного університету «Житомирська політехніка», факультету гірничої справи, природокористування та будівництва, денної форми начання, 2 курсу, групи ЕО-43. Термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. Студент навчається на бюджетній основі.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відповідач у період з квітня 2022 по серпень 2025 року доходів не отримував.
Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За нормами частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу факультету гірничої справи, природокористування та будівництва Державного університету «Житомирська політехніка», навчається на бюджетній основі за денною формою начання, термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р.
Отже, повнолітній ОСОБА_3 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку з навчанням на денній формі самостійно не має змоги отримувати дохід, а тому не може самостійно забезпечувати свої потреби.
Також, судом встановлено, що відповідач має працездатний вік, не є особою з інвалідністю, а тому має можливість працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, що навчається.
При цьому, з урахуванням положень частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує те, що за рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2021 року по справі №276/1400/21 з ОСОБА_2 після досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття.
Зважаючи на вказане, при визначені розміру аліментів суд враховує перебування на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини, на утримання якої з нього стягуються аліменти згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.09.2021 року по справі №276/1400/21.
Також суд враховує ту обставину, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі, а доказів несення витрат у сумі 5 тис. грн позивачем суду не надано.
Відповідно до штампу, наявного на поштовому конверті, позовну заяву направлено до суду 01.08.2025 року.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд з урахуванням відомостей про матеріальний стан позивача і відповідача, керуючись принципом доцільності, справедливості, а також враховуючи обов`язок обох батьків матеріально утримувати дитину, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі, вважає необхідним позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільного сина, який продовжує навчання в Державному університеті «Житомирська політехніка», в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 01.08.2025 року, і дозакінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів повнолітньої дитини сторін та не поставить у скрутне матеріальне становище відповідача.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач не надав доказів, що надають йому право на звільнення від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (70% від заявлених вимог), тобто в сумі 847,84 грн.
Керуючись статями 2, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279-281, 354, 430 ЦПК України, статями 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчаннязадовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2025 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 до 30.06.2027.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 847 (вісімсот сорок сім) гривень 84 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 21.10.2025.

Суддя Д.О. Бобер