Справа № 2-956/2005
Провадження № 2-з/638/174/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

16.10.2025 в межах розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення доказів, яка мотивована тим, що він звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду його заяву залишено без руху, та зазначено, що ним не вказано сторони та номер справ, за яким було проголошено ухвали про арешт нерухомого майна. Він цих даних не має та не може їх надати, єдиним способом є забезпечення доказів. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить витребувати у Харківського обласного державного нотаріального архіву матеріали стосовно забезпечення позову шляхом накладення арештів на квартиру АДРЕСА_1 , накладені на підставі ухвал б/н від 14.05.2001, видана Дзержинським районним судом м. Харкова та ухвали від 20.08.2001.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви сповіщений належним чином, причини неявки суд не сповістив. Про належне сповіщення позивача про розгляд справи свідчить довідка про доставку смс- повідомлення на номер телефону, який ОСОБА_1 зазначено у заяві про забезпечення доказів.

Інші особи у судове засідання не викликалися, у зв`язку з тим, що заявником не зазначено будь-яких осіб, в чиїх інтересах було забезпечено позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного:

Ст. 116 ЦПК України регулює підстави та порядок забезпечення доказів.

Ч. 2 ст. 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення доказів є у тому числі витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням.

Підстави витребування доказів, вимоги до форми і змісту клопотання учасника справи про витребування доказів, а також порядок розгляду судом цього клопотання визначено статтею 84 ЦПК України.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, які визначені судом.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

За правилами ч. 4 ст. 116 ЦПК України - забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Забезпечення доказів це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України - процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, від 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення доказів не в межах розгляду позовної заяви, не до подання позовної заяви, а в межах розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Окрім того, ОСОБА_1 не надано доказів того, що існує ризик втрати доказів, які він просить забезпечити.

Також, ОСОБА_1 не зазначено чому він самостійно не може витребувати докази, які стосуються його квартири, яка йому належить на праві власності.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 116 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Семіряд