Справа № 302/1041/25
Провадження 2-п/302/7/25
УХВАЛА

про залишення без руху

заяви про перегляд заочного рішення

20 жовтня 2025 року селище Міжгір`я Закарпатської області

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.09.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із цією заявою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення та доданими до неї документами, вважаю за необхідне залишити її без руху у зв`язку з недотриманням вимог ст. 175 і 177 ЦПК України.

Статтею 285 ЦПК України встановлено вимоги до форми й змісту заяви про перегляд заочного рішення. Відповідно до частини другої даної статті ЦПК У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: найменування суду, який ухвалив заочне рішення; ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів.

Частиною четвертою зазначеної статті, зокрема, регламентовано, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу..

Згідно частини шостої статті 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення просить: зупинити виконання заочного рішення від 26.09.2025 (у т. ч. не видавати і не надсилати виконавчий лист) до розгляду цієї заяви по суті; скасувати заочне рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.09.2025 у справі № 302/1041/25; призначити справу до розгляду з викликом сторін; з огляду на складність (ланцюг факторингів, електронні докази, необхідність витребування первинних банківських документів) змінити порядок розгляду та призначити справу за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 277 ЦПК); долучити та дослідити подані заперечення і перерахунок заборгованості; витребувати у позивача оригінали й первинні документи (договори/реєстри факторингу; додаткова угода-пролонгація з моїм підписом; повний розрахунок; банківські первинні документи та виписки) перелік в окремому клопотанні за ст. 84 ЦПК; за наслідками повторного розгляду відмовити в позові повністю.

Одночасно із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення від сплати судового збору та на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким просить звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення як учасника бойових дій.

З метою виконання положень ч. 1 ст. 286 ЦПК України, оскільки до заяви про перегляд судового рішення не додано доказів сплати судового збору, натомість подано клопотання про звільнення від сплати судового збору для вирішення питання можливості призначення заяви до розгляду слід розв`язати зазначене клопотання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідач долучив до заяви посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд, під час касаційного перегляду судових рішень, неодноразово проводив аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З цього приводу Верховний Суд зазначив, що вказана норма має відсильний характер і не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Відповідні правові позиції щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), а також у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №240/8644/20, від 16.02.2022 у справі № 560/4971/21, від 26.05.2022 у справі №640/14577/20, від 08.03.2023 у справі № 701/589/22, від 20.07.2023 у справі № 160/20070/21 та багатьох інших. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 вересня 2024 року в справі № 567/79/23 не знайшла підстав для відступу від зазначеного правового висновку. Відтак позиція Верховного Суду з приводу правозастосування зазначеної норми є однаковою й сталою.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує зазначені правові позиції щодо практики правозастосування приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У цій справі ОСОБА_1 є відповідачем, тобто він не звертався до суду з позовом про захист його порушених прав, натомість позовні вимоги стосуються вирішення питання щодо стягнення з нього кредитної заборгованості. Тобто підставою позову є стверджуване позивачем порушення його прав на отримання належного виконання зобов`язань з боку ОСОБА_1 . Відтак позов, його предмет і підстави не стосуються питань соціального захисту відповідача саме як учасника бойових дій, про які йдеться у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на викладене, суд зазначає, що вимоги позивача не пов`язані з порушенням його прав саме як учасника бойових дій, а відтак він не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Також вимоги відповідача не пов`язані з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відтак відповідач не має пільг зі сплати судового збору в силу закону.

Суддя констатує, що в клопотанні про звільнення від сплати судового збору відповідачем не наведено жодної з підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», що не дозволяє суду звільнити його від сплати судового збору. Відтак у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

З врахуванням наведеного, зважаючи на відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність пільг щодо сплати судового збору при зверненні до суду, а також через відсутність обставин, які давали б підстави суду прийняти рішення про звільнення відповідача від його сплати ОСОБА_1 належить сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, по категорії справи за заявою про перегляд заочного рішення, підлягає до сплати заявником судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Таким чином, відповідачу ОСОБА_1 слід усунути вказані недоліки поданої заяви шляхом здійснення оплати судового збору в дохід держави, в сумі 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на належний рахунок отримувача: ГУК у Зак. обл/ Міжгірська тг/22030101, код ЄДРПОУ - 37975895, рахунок UA0007423, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору належить залишити без задоволення, а заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без руху, про що повідомити відповідача й надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 259-261, 285 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.09.2025 залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків заяви про перегляд зачоного рішення, який починає обчислюватись з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали направити відповідачу по справі ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Повідайчик