Справа № 454/3538/21 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 22-ц/811/1428/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
Провадження № 22-ц/811/1562/25
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мікуш Ю.Р.

суддів : Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові заяву заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., Савуляка Р.В. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2025 року та на додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Універсал Банк» та приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який укладений у процедурі проведення електронних торгів, свідоцтва про право власності недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2025 року та на додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року.

Розгляд апеляційних скарг відкладено на 15 год.00 хв. 10 листопада 2025 року .

16 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддям Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І., Савуляку Р.В.

Відвід обґрунтований тим, що судді Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І., Савуляк Р.В. у судовому засіданні 29 вересня 2025 року виходили за межі позовних вимог, досліджували докази, які були предметом розгляду суду першої інстанції. Вважає, що такі дії суперечать ст.13,303,357 ЦПК України. Стверджує, що завдання апеляційного суду полягає не у повторному розгляді, а в перевірці правильності застосування норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що такою поведінкою колегія суддів формує враження упередженості. Вважає, що розгляд даної справи повинен бути переданий іншому складу суду для забезпечення справедливого судового розгляду, оскільки він втратив довіру до складу суду.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи те, що розгляд справи призначений на 10 листопада 2025 року, тобто відвід надійшов до суду поза межами судового засідання, такий розглядається в порядку письмового провадження. Необхідності вирішувати відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, колегія суддів не вбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно з ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Підстав передбачених ст.36 ЦПК України заява про відвід не містить, а голослівне посилання заявника про упередженість складу суду є його суб`єктивною думкою.

Жодних доказів , які б свідчили про упередженість суддіву розгляді цієї справи, заявником не надано, а тому суд дійшов висновку, що відвід є необґрунтованим.

Посилання заявника на те, що під час судового засідання суд вийшов за межі позовних вимог є незгодою з процесуальними рішеннями судді, що не є підставою для відводу.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У п.1.1,1.2,2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Зазначене свідчить, що при розгляді кожної конкретної справи, суд ухвалює рішення на підставі наданих сторонами доказів і встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції переглядаючи справу в апеляційному порядку має обов`язок перевірити чи дотримався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення норм процесуального права чи правильно застосував норми матеріального права.

Надавши оцінку доводам заяви про відвід, суд дійшов висновку, що така не вказує на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості суддів.

Доводи заяви про відвід зводяться до незгоди ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою для відводу.

Керуючись ст. ст.36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І., Савуляку Р.В. визнати необгрунтованим.

Питання вирішення відводу передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк