Справа № 2-3549/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву представника боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника звернулась до суду з вказаною заявою.

Заява мотивована тим, що Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.03.2012 року у справі № 2-3549/11 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року в розмірі 309829,39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 311 649 гривень 39 копійок.

За даними та документами, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень слідує натупне.

29.04.2016 року ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» подав до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2-3549/11.

04.05.2016 року головним державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 51027116 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3549/11, виданого 31.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 311 649,39 грн.

12.05.2016 року головним державним виконавцем Пасовою О.О. було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на йогго відчуження.

26.09.2016 року було винесено Постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні СПД ФОП ОСОБА_2 , якому було надано Акт опису та арешту майна належного боржнику ОСОБА_1 , а саме - квартири АДРЕСА_1 .

03.03.2017 року було винесено Постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП №51027116, яка була в числі інших адресатів направлена ДФ ДП «СЕТАМ».

02.01.2024 року державним виконавцем Данченко О.М. було винесено Постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по ВП № 51027116, а також стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчої проваджень сума боргу перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за рішенням суду від 28.03.2012 року не погашена і його примусове виконання державним виконавцем у виконавчому провадженні №51027116 до дійсного часу триває.

У той же час, 31 жовтня 2007 року між ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання грошових зобов`язань по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року було укладено Договір іпотеки №220324151/265 від 31 жовтня 2007 року, згідно якого в іпотеку була передана належна ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).

31 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено Договір відступлення права вимоги з Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК», в тому числі по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Авапль» (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_1 .

Одночасно було укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки 220324151/265, посвідчений 31.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., реєстровий № 880, згідно якого новим іпотекодержателем стало Публічне акціонерне товариство «ОКСІ БАНК»

31 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги, в тому числі по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Авапль» (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_1 .

Одночасно було укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки 220324151/265, посвідчений 31.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., реєстровий № 887, згідно якого новим іпотекодержателем стало ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

17 жовтня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» згідно вимог статей 12,33 Закону України «Про іпотеку» звернула стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом реєстрації за ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки р№6718, виданого 31.10.2007, видавник Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер 0904/3, 0904/6, виданий 04.09.2018, видавник ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», договір про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер р№887, виданий 31.08.2018, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антонюк І.В.

12 листопада 2018 року між ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» ТА ОСОБА_1 було укладено Договір про позасудове врегулювання спору, згідно якого сторони підтверджують факт та законність набуття права власності у позасудовому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофвнансгруп» у відповідності до Договору іпотеки, на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 - далі квартира, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором згідно Закону «Про іпотеку», та відсутність будь-яких претензій майнового характеру Сторін один до одного.

Одночасно 12 листопада 2018 року факт укладення Договору про позасудове врегулювання спору підтверджено відповідною заявою ОСОБА_1 на адресу ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., реєстровий № 1239

Але, Відділ державної виконавчої служби не був повідомлений ані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-3549/11, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська іншій фінансовій установі, ані ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача та погашення боржником ОСОБА_1 суми боргу шляхом укладення Договору про позасудове врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу по Кредитному договору № 22-324151 від 31.10.2007 року.

Внаслідок цього 02.01.2024 року державним виконавцем Данченко О.М. було винесено Постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по ВП № 51027116, а також стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника.

Представник заявника зазначає, що про поновлення виконавчих дій по стягненню з боржника коштів за рішенням суду останньому стало відомо після накладення арешту державним виконавцем на його карткові рахунки та списання в примусовому порядку з них коштів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк».

В зв`язку з цим, з метою припинення примусового стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-3549/11, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа у справі № 2-3549/11, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, таким, що не підлягає виконанню.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Наведене означає, що виконання судового рішення у цивільній справі має здійснюватись з дотриманням загальних засад цивільного права та цивільного судочинства, серед яких добросовісність, верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.?

У справі "Soering vs UK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. б Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч..1 ч.2 ст.434 ЦПК України, де зазначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення судом не вирішувалось. Крім того, у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду щодо боржника ОСОБА_1 містяться постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, які не виконані боржником. Таким чином відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: В.В. Руденко