Провадження № 2/641/2444/2025 Справа № 641/4283/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Ткач О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 62 924,59 грн., а саме: 24 516,22 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 1029 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 35968,33 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 596,40 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 614,72 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 199,92 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025, а також судові витрати в розмірі 3028 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг КП «ХТМ». Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржників утворилась заборгованість 62 924,59 грн., а саме: 24 516,22 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 1029 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 35968,33 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 596,40 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 614,72 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 199,92 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 18.06.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов до суду не подали.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У наданому до суду відзиві на позов зазначив, що як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів позовної заяви, ним нарахована заборгованість за період з 01.06.2021 по

30.04.2025 року на загальну суму 62 924, 59 грн. З наведеного вбачається, що позивач вже в липні 2021 року знав про порушене право і міг звертатися за його відновленням до суду в межах строків позовної давності, проте цього не зробив. У зв`язку з чим заявляю про застосування строків позовної давності до позовних вимог за період з 01.06.2021 по 16.06.2022 року (3 роки до дня подання позовної заяви). Таким чином нарахування за період з 01.06.2021 по 16.06.2022 року є такими, що не підлягають задоволенню.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячої води, які надаються КП «Харківські теплові мережі».

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року у справі № 641/4965/21, провадження № 2/641/160/2023 позовні вимоги КП «ХТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання було задоволено частково. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь КП «ХТМ» заборгованість за опалення в розмірі 63 650,81 грн., 3% річних у розмірі 2499,48 грн., інфляційні витрати - 6359,57 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1332,26 грн., а всього 73 842,12 грн. Відповідно до інформації з ЄДРСР вказане рішення суду набрало законної сили 11.07.2023 року.

Крім того заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2024 року у справі № 641/5905/24, провадження № 2/641/2607/2024 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку регресу витрати по сплаті комунальних послуг в розмірі 14768,42 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в порядку регресу витрати по сплаті комунальних послуг в розмірі 14768,42 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. Відповідно до інформації з ЄДРСР вказане рішення суду набрало законної сили 19.12.2024 року.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року.

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачі є споживачами послуг КП «ХТМ» і не в повному обсязі сплачують за надані послуги з опалення та гарячу воду.

З наданого розрахунку вбачається, що протягом тривалого часу відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого в них утворилася заборгованість в розмірі 62 924,59 грн., а саме: 24 516,22 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 1029 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 35968,33 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 596,40 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2025; 614,72 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.06.2021 по 30.04.2025; 199,92 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.06.2021 по 30.04.2025.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи КП «ХТМ» надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовилися від них у встановленому законом порядку. Окрім того, відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП «ХТМ», власного розрахунку заборгованості наданих послуг до суду не надали, а тому в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідачів ОСОБА_7 просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначив у наданому до суду відзиві на позов.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно із постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діяв до 30.06.2023 року, а тому позовна давність на території України подовжувалась на строк дії карантину.

Крім того, згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Даним законом були внесені зміни, у тому числі, і до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до наведених змін карантин було визнано форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Розділом II Прикінцеві положення Закону № 530 було визначено, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування. Опублікування даного закону відбулося в офіційному виданні Голос України №51 від 17.03.2020.

З вищенаведеного слідує, що з 17.03.2020 року карантин на законодавчому рівні було визнано обставиною непереборної сили та, відповідно, з даного моменту має застосовуватися правило п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України щодо зупинення строків позовної давності.

Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан в Україні введено 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу не припинено і не скасовано, таким чином з 24 лютого 2022 року перебіг позовної давності зупинено

Також відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», з 04.09.2025 року було відновлено перебіг строків позовної давності, які діяли до введення воєнного стану.

Враховуючи, що з даним позовом до суду КП «Харківські теплові мережі» звернулося 16.06.2025 року, а період стягнення позивач зазначає з 01.06.2021 року по 30.04.2025 року, то суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності за позовними вимоги за вказаний період не сплив, а тому заява представника відповідачів Захарова О.С. про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості з постачання теплової енергії та гарячої води, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячої води за період з 01.06.2021 року по 30.04.2025 року в розмірі 62 924,59 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість з постачання теплової енергії та гарячої води, абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 62 924 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять чотири) грн. 59 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення складено 17.10.2025 року.

Суддя М.Ю.Онупко