Справа № 696/806/25
Провадження № 2-о/696/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без шлюбу з червня 2012 року по лютий 2025 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що з червня 2012 року вона проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично мали права та виконували обов`язки подружжя. Під час спільного проживання неодноразово купували речі домашнього вжитку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона, як його дружина, здійснила поховання, розпорядилася речами померлого.

Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне заявниці для реалізації своїх прав на спадкове майно.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області суду від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надіслав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 без шлюбу.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_1 знає давно, з 2012 року, коли ОСОБА_3 почав проживати разом з нею однією сім`єю. Вони є сусідами. Знає їх як добропорядну сім`ю. У цьому році ОСОБА_3 за невідомих обставин помер, а ОСОБА_1 продовжує проживати у його будинку.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що живе по сусідству з ОСОБА_1 , знає її з того часу, як ОСОБА_3 привів її до себе жити ще у 2012 році. Вони проживали однією сім`єю, підтримували доброзичливі відносини із сусідами. На початку цього року ОСОБА_3 помер.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Суд зазначає, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 18 січня 2024 у справі № 560/17953/21 вказала, що судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

В даній справі заявниця звернулася до суду із заявою для встановлення проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу та не заявляє окремо вимог про вирішення спору про право. Матеріали справи також не містять відомостей, зокрема, що між учасниками справи наявний спір про право. Заінтересованою особою не заперечується факт проживання заявниці з померлим однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином, суд не вбачає ознак спору про право, а отже відсутні підстави для залишення заяви без розгляду.

Щодо заявленої вимоги ОСОБА_1 про проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з червня 2012 року по лютий 2025 року, суд дійшов до такого.

Із наданого заявницею свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08 квітня 2025 року, виданого Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 155, вбачається, що в лютому 2025 році у віці 39 років помер ОСОБА_3 .

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10 грудня 1983 року, виданого Лузанівською сільською радою Кам`янського району Черкаської області (актовий запис № 12), ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .

Водночас із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 вересня 1985 року, виданого Лузанівською сільською радою Кам`янського району Черкаської області (актовий запис № 10), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20 січня 2011 року, виданого виконкомом Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 02, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13 травня 1999 року, виданого виконкомом Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 11, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області витребувано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Також, згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім`єю без шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди повинні встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку з цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне проживання чоловіка і жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення чоловіком і жінкою спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка і жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком і жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц (провадження № 61-5362св19), від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19 (провадження № 61-2851св22).

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)).

Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні ст. 3 СК України.

Водночас суд критично оцінює показання свідків на підтвердження того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 у вказаний заявницею період, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

Окрім того, суд не бере до уваги надані заявницею накладні № 63 від 17 липня 2024 року та № 34 від 05 листопада 2022 року на придбані товари, оскільки з них неможливо встановити, хто саме купував товари та що це є спільними витратами на придбання майна в інтересах сім`ї, що не доводить наявності між нею і ОСОБА_3 взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Разом з тим суд зауважує, що довідка № 173 від 07 травня 2025 року, видана старостою Лузанівського старостинського округу виконавчого комітету Кам`янської міської ради, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 носить узагальнений характер, стосується здебільшого констатації факту сумісного проживання з ОСОБА_1 та не підтверджує наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, що є очевидно недостатнім доказом, за відсутності сукупності інших доказів.

Суд звертає увагу, що вказана довідка не містить відомостей про період проживання та ведення спільного господарства як подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також з довідки № 178 від 14 травня 2025 року, яка видана старостою Лузанівського старостинського округу виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про те, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 , неможливо встановити ані факту спільного проживання, ані періоду спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Водночас заявниця не надала суду письмових доказів щодо понесення витрат на поховання ОСОБА_3 .

Окрім того, суд не бере до уваги надані заявницею фотосвітлини, оскільки вони не підтверджують предмет доказування, так як з них неможливо встановити хто зображений на них.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мали спільні витрати, вели спільний бюджет, мали спільне харчування, здійснювали купівлю майна для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року ву справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, встановив, що заявницею не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з червня 2012 року по лютий 2025 року.

Отже, у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 20 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_6 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 15 вересня 1998 року; РНОКПП: НОМЕР_7 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_8 виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 01 лютого 2001 року; РНОКПП: НОМЕР_9 .

Суддя Н.А. Білопольська