УХВАЛА

20.10.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддею встановлено наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача. При цьому, згідно з частиною 16 указаної статті позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що даний спір стосується права власності на частину нерухомого майна, яке наразі знаходиться на тимчасово окупованій території України - у місті Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області.

На підставі розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність судових справ Рубіжанського міського суду Луганської області змінено на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Недотримання судом правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, що має наслідком скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа не підсудна Богунському районному суду м. Житомира, а тому підлягає направленню за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 28, 30-32, 258, 260, 353, 354 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно надіслати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов