Справа № 404/9873/23
Номер провадження 2/404/2451/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницький

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.11.2015 року у розмір 50 874,99 грн. та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 17.11.2015 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом у заяві.

Вказує, що відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження.

Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 40 000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.10.2023 року має заборгованість в розмірі 50 874,99 грн., а саме: 41 129,35 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 9 745,64 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати.

За вказаного АТ КБ «ПриватБанк» змушений звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Семенової Лариси Миколаївни про розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та її представник до суду не з`явились про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, представник відповідача через канцелярію суду подав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що відповідачкою підписана лише анкета заява, в якій не вказаний кредитний ліміт, не визначена процентна ставка, тобто доказів того, що між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір до суду не надано. Крім того, вказує, що банком безпідставно списані відсотки у розмірі 9066,00 грн., безпідставно нараховані відсотки у розмірі 11 114,99 грн., безпідставно списана комісія у розмірі 1355,45 грн., відповідачкою на банківську карту внесені власні кошти в сумі 26 205,90 грн./а.с.119-123/.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1-2 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3-4 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових та речових доказів, висновків експертів (стаття 76 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 17.11.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно якого позичальнику надано кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

21.05.2018 року банк змінив свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк».

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивачем було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:

1) анкету-заяву ОСОБА_1 від 17.11.2015 року про її згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, яка містить підпис заявника та відмітку банку про її прийняття та опрацювання (т.1 а.с.22);

2) витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (т.1 а.с.38);

3) Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначені процентна ставка, тип процентної ставки розмір кредитного ліміту, строк пільгового періоду, процентна ставка пільгового періоду, комісія, підписана особисто ОСОБА_1 на планшеті (а.с.23-34).

4) розрахунок заборгованості за договором № б/н від 17.11.2015 ОСОБА_1 станом на 17.10.2023 (т . 1 а.с. 6-19);

5) довідки про надані банком ОСОБА_1 кредитні картки (т. 1 а.с.20,21);

7) виписку за договором № б/н від 17.11.2015 за період з 23.05.2016 по 20.10.2023 на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с.180-249).

З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 висловила однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами, що слідує з підписаної нею анкети-заяви від 17.11.2015.

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем виписка по рахунку відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.

З наданої банком виписки по рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вона неодноразово користувалася кредитними коштами, здійснюючи часткове погашення заборгованості.

Та обставина, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, останньою не спростована та не надано суду належних та допустимих доказів, що вона повністю повернула кредитні кошти позивачу.

Зазвичай під боргом розуміють зобов`язання, за яким одна сторона (боржник) повинна виконати на користь іншої сторони (кредитора) або третьої особи (вигодонабувача). Це може бути передача певного товару, переказ певної суми грошових коштів тощо.

Зміст зобов`язання позичальника за договором позики або кредиту є повернення отриманих від позикодавця або кредитодавця грошових коштів та в сплаті процентів, якщо такий обов`язок передбачених умовами договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то зобов`язання, яка не виконане у встановлений строк, вважається простроченим (прострочена заборгованість). В інакшому випадку це поточна (строкова) заборгованість.

Отже, прострочений кредит («прострочене «тіло» кредиту термін, який використовує позивач) це заборгованість, яка не погашена в термін (строк), встановлений кредитним договором

Хоча укладений між сторонами договір від 17.11.2015 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту, це не спростовує той факт, що не повернута відповідачем банку сума коштів розмірі 50 874,99 грн. є заборгованістю і відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України позивач має право в будь-який час вимагати її повернення.

Такою вимогою, зокрема, є пред`явлення позову банком у цій справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

З урахуванням викладеного та аналізуючи надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що наданими позивачем анкетою-заявою від 17.11.2015, в сукупності з випискою по рахунку за договором на ім`я ОСОБА_1 підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів, здійснення нею витратних операцій за рахунок коштів банку, а також часткову сплату заборгованості а тому позовні вимоги задовольняє повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.11.2015 року у розмірі 50 874,99 грн., а саме: 41 129,35 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 9 745,64 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також 2 684,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 29.09.2025 року

Суддя

Фортечного районного суду

міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО