ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7086/25

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1534/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на його користь заборгованість за договором №492426-КС-002 про надання кредиту від 24.03.2024, що становить 82 366,82 грн, яка складається з: 13 209,92 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 68 630,10 грн - сума прострочених платежів по процентах, 526,80 грн - суми прострочених платежів за комісією а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №492426-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Заявник зазначав, що він свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Указував, що відповідачка зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 35 472,96 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Наголошував, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 15.05.2024 утворилася вищевказана заборгованість за договором №492426-КС-002, яку позивач і просить стягнути.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2025 позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №492426-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 24.03.2024 у сумі 28 327,12 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 82 366,82 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошову суму в розмірі 82 366,82 грн; в решті рішення суду - залишити без змін, здійснити розподіл судових витрат, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції у частині часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитом базуються на хибному ототожненні процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України).

Заявник зазначає, що проценти по кредитному договору №492426-КС-002 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та правилам, при цьому штрафні санкції не нараховувались та не включені до позовних вимог. Стверджує, що розрахунок заборгованості по кредитному договору №492426-КС-002 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає приписам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Наголошує, що загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 43 500 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, боржником було здійснено лише три планових платежі за графіком у сумі 35 472,96 грн на погашення кредиту за договором №492426-КС-002, чим порушено встановлені договором зобов`язання, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, як і погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 договору.

Уважає безпідставним посилання на норми Закону України «Про споживче кредитування», оскільки зміни до нього, зокрема до ч. 5 ст. 8, набули чинності 24.12.2023, при цьому р. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що нарахування процентів у розмірі, що перевищує законодавчо встановлену межу, є неправомірним, а відповідні вимоги позивача - безпідставними.

Відповідачка зазначає, що сам позивач вказує на те, що фактичний відсоток нарахування в день складав 1,15013259% та 2,00000000% в день, що не відповідає встановленими законом нормами максимальний процент 1% в день. Щодо споживчого кредитування забороняється збільшувати відсоткову ставку за користування кредитом у разі невиконання зобов`язань за договором.

Наголошує, що позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідачка не могла оцінити належно. При цьому, споживач у договорі є слабшою стороною та підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах.

Вказує, що встановлений сторонами договору розмір відсотків у розмірі 2,000000% є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж 15 відсотків простроченого платежу.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» суд першої інстанції виходив з того, що:

- після прийняття позичальником умов кредитного договору 24.03.2024 ТОВ «Бізнес Позика» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір, який підписано останньою відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався на особистий телефонний номер ОСОБА_1 ;

- відповідач користувалася наданими кредитором коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором № 492426-КС-002 від 24.03.2024 щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню;

- із урахуванням ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, загальна сума процентів за користування кредитом становить 12 510 грн (30 000 грн (сума кредиту) х 1% х 417 календарних днів); відповідно до розрахунку заборгованості відповідачка сплатила по відсотках 14 709,68 грн, а відтак переплата кредиторові коштів за процентами складає 2 199,68 грн, що підлягає зарахуванню до тіла кредиту;

- правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за надання кредиту.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 24.03.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №492426-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 25-29).

24.03.2024 о 20:30:37 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7097 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником) (а.с. 17-19).

24.03.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес Позика» укласти договір №492426-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1944 24.03.2024 20:32:15 (а.с. 30-34).

24.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір №492426-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до п. 2.1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с. 20-24).

Строк на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,115013259, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.3, 2.4 договору).

Відповідно до п. 2.5 договору комісія за надання кредиту: 4 500 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Загальний розмір наданого кредиту: 30 000 грн. Строк дії договору: до 08.09.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78 000 грн. Загальні витрати за кредитом: 48 000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16%. Денна процентна ставка: 0,95 %. (п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11 договору).

Дата видачі кредиту 24.03.2024. Дата повернення кредиту 08.09.2024. Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п. 2.12, 2.13, 2.14 договору).

Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит вказаний в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.

Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору. У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.1, 3.2, 3.2.1, 3.2.2 договору).

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору (п. 3.2.4, 3.2.5 Договору).

У пункті 8 договору зазначено адресу проживання та паспортні дані, РНОКПП ОСОБА_1 , номер її електронного платіжного засобу НОМЕР_2 . Вказано засоби зв`язку з позичальником. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1944 24.03.2024 20:32:15.

З розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за договором №492426-КС-002 від 24.03.2024 вбачається, що з 24.03.2024 по 26.05.2024 нараховувалися проценти у розмірі 1,15013259% в день, з 27.05.2024 по 08.09.2024 2% в день, з 09.09.2024 проценти не нараховувалися. Також вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення заборгованості, а саме: 08.04.2024 6 500 грн, 19.04.2024 6 500 грн, 05.05.2024 6 372,96 грн, 18.10.2024 2 500 грн, 21.11.2024 2 000 грн, 21.12.2024 2 000 грн, 26.01.2025 2 000 грн, 11.02.2025 2 600 грн, 05.03.2025 1 000 грн, 16.03.2025 2 000 грн, 01.04.2025 1 000 грн, 08.04.2025 1 000 грн (всього нею сплачено 35 472,96 грн) (а.с. 13-16).

Згідно з розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором № 492426-КС-002 про надання кредиту від 24.03.2024 загальна заборгованість за договором становить 82 366,82 грн, з яких: заборгованість за кредитом 13 209,92 грн, заборгованість по відсотках 68 630,10 грн, заборгованість по комісії 526,80 грн (а.с. 16).

Також у матеріалах справи наявні квитанції оплати на сайті tpozyka.com через платіжний сервіс Platon від 08.04.2024, 19.04.2024, 05.05.2024, 18.10.2024, 21.11.2024, 21.12.2024, 26.01.2025, 11.02.2025, 05.03.2025, 16.03.2025 та платіжні інструкції № від 01.04.2025, № від 08.04.2025 про оплату ОСОБА_2 коштів на погашення кредитної заборгованості, які співпадають з відображеними оплатами у розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 114-124).

За інформацією АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_1 емітована банківська карта № НОМЕР_2 (а.с. 162)

З виписки про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_3 (банківська карта № НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_1 , за період з 24.03.2024 по 08.09.2024 вбачається, що 29.03.2024 їй зараховано переказ у сумі 30 000 грн (а.с. 163-166).

Відповідно до підтвердження щодо переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції e2987854-еа0с-11ее-b90а-000с29d57еd2_1, надавач платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід», платник - ТОВ «Бізнес Позика», номер транзакції -41130-51790-62253, дата/час здійснення переказу коштів - 24.03.2024 о 20:33:01, сума переказу 30 000 грн, номер платіжної картки - НОМЕР_2 , емітент платіжної картки - RАІFFEISEN BANK AVAL, код авторизації 254041, код RRN 07, призначення переказу - перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. № 492426-КС-002 від 24.03.2024 без ПДВ (а.с. 38, 108-112).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У справі встановлено та не оспорюється сторонами, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_3 24.03.2024 укладено кредитний договір №492426-КС-002, за яким вона отримала 30 000 грн.

Рішення в частині стягнення суми тіла кредиту та суми комісії за надання кредиту сторонами не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги стосуються виключно незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Переглядаючи справу та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги щодо заборгованості ОСОБА_1 за процентами по вказаному кредитному договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки самим Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір № 492426-КС-002 було укладено 24.03.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Тобто, нарахування процентної ставки за спірним кредитним договором слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%, що і зробив районний суд, здійснивши розрахунок заборгованості за процентами згідно вимог чинного законодавства.

Щодо правильності розрахунків ні апеляційна скарга позивача, ні відзив відповідачки заперечень не містять.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Як правильно вказав суд першої інстанції, кредитний договір №492426-КС-002 укладено 24.03.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,5%, яка застосовується позивачем з 24.03.2024 по 14.05.2025, є нікчемною в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Тому не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що проценти по кредитному договору №492426-КС-002 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та правилам, а також твердження, що розрахунок заборгованості по кредитному договору №492426-КС-002 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає приписам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що висновки суду першої інстанції у частині часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитом базуються на хибному ототожненні процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України), оскільки таких висновків рішення суду не містить, та районний суд не застосовував до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищезазначених норм чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, посилання позивача на те, що загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 43 500 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів, однак, боржником було здійснено лише три планових платежі за графіком, чим порушено встановлені договором зобов`язання, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, як і погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 договору, на правильність вирішення спору судом не впливають та зводяться до невірного тлумачення норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, переглянувши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ТОВ «Бізнес Позика» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2025 - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко