Справа №504/4559/24
Провадження №2/504/1511/25
Доброславський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, в порядку спрощеного провадження, позовну заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» (далі Товариство) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі- відповідач), яким просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, стягнути судовий збір.

Заявник послався на те, що 28.10.2021 року між відповідачем та АТ «УкрСибБанк» було укладено споживчий кредитний договір № 0, згідно з яким банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 32689,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, встановлені договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погасив, у зв`язку з чим станом на 10.2024 року виникла заборгованість у розмірі 28519 грн., з них тіло кредиту 28519 грн.

21.06.2023 року АТ «УкрСибБанк» та Товариство уклали Договір факторингу № 248, згідно з яким Товариство набуло статусу нового кредитора відповідача та отримало право грошової вимоги до відповідача.

Посилаючись на вищевикладені обставини представник Товариства просив суд стягнути з відповідача заборгованість та 2422,40 грн. судовий збір.

В судове засідання відповідач не з`явився, сповіщався судом про дату, час та місце його проведення за місцем реєстраційного обліку, та електронною поштою.

Суд позбавлений можливості у інший спосіб сповістити відповідача.

Представник Товариства подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, доводи позову підтримав, просив позов задовольнити.

Позиція суду, релевантні джерела права:

Судом встановлено, що 28.10.2021 року між відповідачем та АТ «УкрСибБанк» було укладено споживчий кредитний договір № 0, згідно з яким банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 32689,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, встановлені договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погасив, у зв`язку з чим станом на 10.2024 року виникла заборгованість у розмірі 28519 грн., з них тіло кредиту 28519 грн.

21.06.2023 року АТ «УкрСибБанк» та Товариство уклали Договір факторингу № 248, згідно з яким Товариство набуло статусу нового кредитора відповідача та отримало право грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Таким чином, на переконання суду, надавши Відповідачу грошові кошти кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість.

Отже, згідно ст. 526, 1054 ЦК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 18.10.2021 року на загальну суму 28519,00 грн.

Щодо судових витрат.

За подання позову до суду Товариство сплатило судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням, який підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 28519,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя В. К. Барвенко