Провадження №2/523/3761/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" жовтня 2025 р.

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря Дзюби Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м.Одеси 04.10.2023р. надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України, від імені та в інтересах якого діє адвокат Бутенко Марія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.09.2020р., та після усунення недоліків,просили стягнути шкоду у розмірі 9173,65 грн., пов`язаних з регламентною виплатою, та судові витрати.

В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка трапилася 16.09.2020 року з вини ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода потерпілій особі не була відшкодована винуватцем ДТП. Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування, на підставі пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до позивача, який здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7719,45 грн. та здійснено оплату витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 1454,20 грн На час звернення до суду в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Після надходження цивільної справи, суддю ОСОБА_3 визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 від 06.10.2023р. відкрито спрощене провадження по справі.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 18.03.2025 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Суворовського районного суду м.Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» відповідно до наказу №10-о/с ОСОБА_4 відраховано зі штату Суворовського районного суду міста Одеси , справу передано до канцелярії для повторного авторозподілу.

17.04.2025 року при повторному автоматизованому розподілі автоматизованою системою документообігу суду головуючим визначено суддю Кисельова В.К., відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Кисельова В.К. від 18.04.2025р. прийнято до провадження вказану справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Суворовський районний суд міста Одеси перейменовано на Пересипський районний суд міста Одеси.

Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Згідно з відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради встановлено, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території м.Одеси та Одеської області відсутня, тому відповідач повідомлявся відповідно до вимог ч.11ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, крім того, кореспонденція з суду направлялась ще на останню відому адресу в м.Одесі.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не повідомив суд про причини неявки, а відтак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_1 , 16.09.2020 року о 14 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Ford Fiesta» д/н НОМЕР_2 по вул. Кримська,72 в м. Одесі, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем « ЗАЗ ВІДА » д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 16.10.2020 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

16.09.2020р. ОСОБА_2 , водій автомобіля марки «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 звернулась до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 16.09.2020р.з вимогою про відшкодування оціненої шкоди відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Звіту №09-10-20, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , про оцінку автомобіля ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників, пошкодженого при ДТП, визначається рівною 7719,45гр.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Отже, в результаті дій відповідача, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, завдано матеріальну шкодуавтомобілю «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі наказу по справі №70834 водію та власнику транспортного засобу ОСОБА_2 04.12.2020р. було виплачене визначено страхове відшкодування у розмірі 7719,45 грн згідно платіжної інструкції №2545205.

Крім того, позивачем також сплачено вартість послуг аварійного комісара по справі №70834 яка склала 1454,20 грн. (платіжна інструкція №2546253 від 24.12.2020р.)

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з нормами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 7719,45 грн. та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1454,20 грн., що разом складає 9173,,65 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: бульв.Русанівський, буд.8, м.Київ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7719,45 (сім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 45 коп., витрати на аварійного комісара у розмірі 1454 (одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири) грн.. 20 грн. та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 20.10.2025 р.

Суддя В.К. Кисельов