РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/803/25

Провадження №2/568/330/25

13 жовтня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дубенського районного територіального округу Рівненської області Гордійчук Вадим Іванович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

Представник позивача Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно: дві земельні ділянки площею по 1‚94 га та дві земельні ділянки, площею по 0,05 га, що розташовані на території Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки були успадковані за заповітом ОСОБА_1 .

На початку січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до настоятеля Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.НоваПляшева Дубенського району ОСОБА_3 та повідомила про те, що знайшла в речах ОСОБА_2 будинку оригінал заповіту, згідно якого остання заповіла церковній громаді, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Дізнавшись про існування складеного на громаду заповіту, представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Гордійчука B.I. з метою подати заяву про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв`язку з вказаним вище, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Дубенського районного територіального округу Рівненської області Гордійчук В.І. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 серпня 2025 року запитувана інформація надана суду.

Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Козинською сільською радою Дубенського району Рівненської області 11 жовтня 2021 року, актовий запис №102. (а.с.8).

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно.

Відповідно до ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із змісту заповіту, який складений 24 червня 2016 року та посвідчений секретарем Жовтневої сільської ради Радивилівського району Рівненської області Стрільчук Г.М. та зареєстровано в реєстрі за №20, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла Релігійній громаді Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області. (а.с.10)

З довідки №100/05-38/4/24, яка видана Новопляшівським старостинським округом Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області 01 жовтня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . (а.с.13).

Згідно записів погосподарської книги №2 будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , 1960 року забудови, належало ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даному будинку ніхто не зареєстрований, в ньому ніхто не проживає, будинок в оренду не здається, що підтверджується довідкою №99/05-38/4/25, яка видана Новопляшівським старостинським округом Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області 01 жовтня 2024 року. (а.с.12)

Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчук В.І. повідомлено настоятеля Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно заповіту, посвідченого 24 червня 2016 року секретарем Жовтневої сільської ради Радивилівського району Рівненської області Стрільчук Г.М., неможливо, в зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. (а.с.11).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчук В.І., 16.11.2021 року заведено спадкову справу №265/2021. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с.43-59).

16 вересня 2022 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчук В.І. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на чотири земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки. (а.с.52,54, 56, 58)

Судом встановлено, що вчасне звернення щодо вступу у права спадкоємця Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області були утруднені необізнаність про наявність вказаного заповіту.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною 1 ст.1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як наслідок, судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд розглядає необізнаність особи про складення заповіту на її користь як поважну причину для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, керуючись передусім свободою заповіту як фундаментальним принципом спадкового парова (постанова Верховного Суду від 2 вересня 2020 року, судова справа № 288/1856/18, провадження № 61-3987св20; постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року, судова справа № 656/219/18, провадження № 61-48669св18;постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року, судова справа № 694/1179/17, провадження № 61-40757св18).

Наведені позивачем та встановлені судом в комплексі обставини пропуску релігійною громадою Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема необізнаність про наявність заповіту, є поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, крім того суд враховує, що відповідач шануючи волю ОСОБА_2 викладену у заповіті від 24.06.2016 року, просить суд продовжити позивачу строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Як наслідок суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Щодо вимоги про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Зі змісту ст.ст.1216 - 1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом, на підставі досліджених та оцінених письмових доказів встановлено, що факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ; приватним нотаріусом позивачу, як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на нього; відповідач у справі не заперечує проти задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно; факт володіння і розпорядження за життя ОСОБА_2 спірним житловим будинком знайшов своє підтвердження в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а тому є всі правові підстави для задоволення даного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дубенського районного територіального округу Рівненської області Гордійчук Вадим Іванович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визначити Релігійній громаді Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за Релігійною громадою Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Релігійна громада Свято-Михайлівської парафії Рівненської єпархії Рівненської єпархії Української православної церкви с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області, , місцезнаходження с.Нова Пляшева, Дубенського району Рівненської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Рівненського області Гордійчук Вадим Іванович, місцезнаходження м.Радивилів вул.О.Невського, 19/3 Дубенського району Рівненської області.

Суддя В.О. Троцюк