КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 372/687/25 Головуючий у суді першої інстанції - Проць Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 червня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У лютому 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 07.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 74856637, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 18 000 грн на строк 64 дні.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики в сумі 24 242,40 грн.

Позивач вказував, що ОСОБА_1 не в повному обсязі виконала свої зобов`язання перед первісним кредитором, тому відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24 242,41 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у вказаному розмірі та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначає, що разом з поданою позовною заявою надано витяги з реєстрів боржників до укладених між первісним позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу, що відображають інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номера відповідного договору, що відповідає вимогам ч. 2 ст.95 ЦПК України, а саме якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, відтак суд помилково не взяв до уваги витяг з реєстру боржників до договору факторингу.

Вказує, що крім Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено низку додаткових угод щодо уточнення умов договору факторингу та відступлення прав вимоги за Реєстрами боржників щодо конкретних кредитних договорів.

Посилається також на те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.Стверджує, що суд не урахував презумпцію правомірності правочину, тому дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідачка у встановлений строк не скористалась.

За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 242,40 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що 07.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 74856637.

Згідно п.1 за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно графіка платежів або достроково.

Як вбачається з Договору позики, Товариство надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 18 000 грн. на строк 64 дні зі сплатою процентної ставки (базова) 1,6% в день користування.

Вказаний договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 частково здійснювала оплати на погашення заборгованості за договором позики, однак в повному обсязі грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, станом на 27.10.2023 року утворилася заборгованість в сумі 24 242,40 грн., з яких: 14 577,62 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 664,78 грн. - заборгованість за відсотками.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики в сумі 24 242,40 грн.

Після відступлення права грошової вимоги до відповідачки, вона не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту переходу права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося нарахувань жодних штрафних санкцій.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Крім того, Верховним Судом України в постанові від 24.02.2016 № 6-50цс16 наголошено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Тому обґрунтованими є доводи апелянта про те, що факт надання коштів підтверджується копією договору позики, який є дійсним в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів.

Відповідачка укладений між сторонами договір у встановленому порядку не оспорювала, до кредитора щодо порушення з його боку укладеного договору не зверталась. Разом цим, як видно із розрахунку заборгованості, відповідачка у лютому 2022 року здійснила часткове повернення коштів первісному кредитору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на загальну суму 7501 грн, що також свідчить про існування договірних відносин позики між первісним кредитором та відповідачкою.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач не набув права вимоги за договором факторингу, оскільки його було укладено раніше, аніж сам договір позики.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до частини 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч. 5 ст.95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На підтвердження факту переходу до нього права вимоги за спірними договорами позивач подав до суду витяг з реєстру до договору факторингу, що відображає інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номера відповідного договору.

Доданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу посвідчений представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із зазначенням дати посвідчення та із проставленням відповідної печатки, тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що вказані витяги є належними доказами, що відображають інформацію щодо переходу права вимоги.

Крім цього, до позовної заяви було долучено копію додаткової угоди №12 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21, за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги до боржників №11, у якому і міститься інформація щодо кредитного договору, укладеного з відповідачкою ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вказаного не урахував, тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Як видно із наданих позивачем розрахунків, заборгованість за договором позики № 74856637 від 07.02.2022 становить 24 242,40 грн.

Відповідачка наявність вказаної заборгованості не спростувала, доказів повної чи часткової її сплати не надала.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно з частинами 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 7570 (3028 + 4542) грн на відшкодування судового збору за подачу позову та апеляційної скарги

Керуючись статтями 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 червня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за кредитним договором №74856637 від 07.02.2022 у розмірі 24 242 (двадцять чотири тисячі двісті сорок дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома