Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/829/25

Провадження № 2/943/999/2025

17 жовтня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, а саме на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3142 га, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області. Також померлому належало: земельна ділянка загальною площею 0,6090 га, в тому числі: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,2500 га, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,3590 га, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Кізлів Золочівського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично частково прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Буського районного суду Львівської області від 27.11.2018 року та є єдиним спадкоємцем, здійснює постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки звернувся до нотаріуса, проте було відмовлено, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки. Оскільки батько ОСОБА_3 за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки. Тому просить суд визнати за ним право власності на означене спадкове майно та право постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом.

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень щодо такого, не подали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З свідоцтва серії НОМЕР_3 , повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області від 05.04.2011 року підтверджується факт смерті батька позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 14.

Після смерті останнього залишилось спадкове майно до складу якого увійшли всі обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, а саме на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3142 га (кадастровий номер :14:010:0019), цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області.

Право постійного користування померлого на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії IV-ЛВ № 026404 від 02.04.1997 року, реєстровий № 27, виданий на підставі рішення Кізлівської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області від 22.03.1994 року.

Згідно витягу з рішення 27 сесії восьмого скликання Буської міської ради Золочівського району Львівської області № 974 від 13.03.2025року про уточнення розмірів, площ та конфігурації земельних ділянок, вбачається, що уточнено розміри, площі та конфігурацію земельної ділянки площею 0,3142 га, для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, згідно кадастрового плану.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 02.04.2025 року, земельна ділянка площею 0,3142 га має кадастровий номер :14:010:0019, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, власник ОСОБА_3 ..

З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок за № НВ-025 від 09.04.2025 року, вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер :14:010:0019 становить 4007.73 грн..

Також померлому належало:

- земельна ділянка загальною площею 0,6090 га, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Кізлів Золочівського району Львівської області.

Право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3026 від 02.04.1997 року, реєстровий № 50, виданий на підставі сесії Кізлівської сільської ради народних депутатів від 22.03.1994 року.

Згідно витягу з рішення 27 сесії восьмого скликання Буської міської ради Золочівського району Львівської області № 974 від 13.03.2025року про уточнення розмірів, площ та конфігурації земельних ділянок, вбачається, що уточнено розміри, площі та конфігурацію земельних ділянок, а саме: земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,3590 га, для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, згідно кадастрового плану.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 26.03.2025 року, земельна ділянка площею 0,2500 га має кадастровий номер :14:010:0016, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, власник ОСОБА_3 .

З витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 025 від 09.04.2025 року, вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер :14:010:0016 становить 449056,29 грн..

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 26.03.2025 року, земельна ділянка площею 0,3590 га має кадастровий номер :14:010:0017, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, власник ОСОБА_3 ..

З витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 025 від 09.04.2025 року, вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер :14:010:0017 становить 9465,17 грн..

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Судом встановлені родинні відносини, те, що позивач є сином померлого, вбачається з матеріалів справи.

Спадкодавець ОСОБА_3 доводиться батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області від 05.04.2011 року, про що зроблено актовий запис № 4 та спадкоємцем першої черги по закону.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично частково прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, що підтверджується рішенням Буського районного суду Львівської області від 27.11.2018 року та є єдиним спадкоємцем.

Позивач має право спадкувати вказану земельну ділянку після смерті батька з наступних підстав, а саме: на час набуття ОСОБА_3 права постійного користування спірною земельною ділянкою був чинний Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року (далі - 3К України 1990 року), яким було закріплено право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття б).

Положеннями ст. 7 3К України 1990 року передбачалося, що громадянам України селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля також надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п?яти років).

Стаття 22 ЗК України 1990 року (чинна на час видачі ОСОБА_3 , державного акта) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Отже, ЗК України 1990 року передбачав право фізичних осіб набувати земельні ділянки у постійне користування (як окремий правовий титул) для ведення особистого підсобного господарства.

Спадкодавець ОСОБА_3 відповідно до статті 7,22 ЗК України 1990 року набув право постійного користування спірною земельною ділянкою площею 0,3142 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Кізлівської сільської Ради народних депутатів від 22.03.1994 року, яке виникло у нього після одержання Державного акта на право постійного користування землею серії IV-ЛВ № 026404 від 02.04.1997 року.

Разом з тим, після набрання чинності з 01.01.2002 Земельним кодексом України від 25.10.2001 фізичні особи були виключені із суб?єктів, які можуть мати земельні ділянки на праві постійного користування.

Так, згідно зі статтею 92 Земельного кодексу у країни 2001 року право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Перелік суб?єктів, які набувають право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, який визначено частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України 2001 року постійно розширюється і зазнає змін, не містить фізичних осіб щодо прав постійного користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України 2001 року у редакції, яка діяла з 01.01.2002 до 22.09.2005, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте Конституційний Суд України рішенням № 5-рп/2005 від 22.09.2005 визнав таким, що не відповідає Конституції У країни(є неконституційним) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України 2001 року щодо зобов?язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Таким чином, користувачі земельних ділянок, право яких посвідчене державним актом на право постійного користування землею, не можуть бути позбавлені права користування і не зобов?язані переоформити його на право власності чи укласти договір оренди земельної ділянки.

На правовідносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею і Протоколу Першого Конвенції та статтею 41Конституції України. Ці норми не лише гарантують право постійного користування землею (як різновид мирного володіння майном в розумінні Конвенції та як речове право, захищене статтею 41 Конституції України), а й обмежують у можливості припинити відповідне право.

Отже, дії державних органів щодо надання земельних ділянок громадянам у постійне користування були припинені, проте ті особи, які набули це право у встановленому законом порядку, зберегли його, оскільки законодавство не містить норми, яка дозволяла б припинити право громадянина України постійного користування земельною ділянкою, а тому таке право є дійсним.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може передаватися у порядку спадкування.

При цьому згідно із частиною другою статті 395 ЦК України законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов?язки, що нерозривно пов?язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права;2) право на участь у товариствах та право членства в об?єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов?язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут) (стаття 1225 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов?язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦІК України спадкоємець стає учасником правовідношення з постійного користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 368/54/17, яка конкретизована постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц.

Так, відповідно до пункту 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, в якому викладено висновки щодо застосування норм права, статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта)земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

Отже, належне ОСОБА_3 право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,3142 га, розташованою на території Кізлівської сільської ради (на даний час територія Буської міської ради), наданою для ведення особистого підсобного господарства, на підставі рішення Кізлівської сільської Ради народних депутатів від 22.03.1994 року, як майнове право, увійшло до складу спадщини після його смерті та може успадковуватися на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі - прийняття спадщини.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя в АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

-земельну ділянку загальною площею 0,6090 га, в тому числі: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,2500 га кадастровий номер :14:010:0016, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,3590 га кадастровий номер :14:010:0017, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Кізлів Золочівського району Львівської області;

- право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3142 га кадастровий номер :14:010:0019, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кізлів Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування по закону, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда