Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6618/25
Номер провадження2/711/3023/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретаря судових засідань Кобилки Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 (вхідний №29005, а.с.3-7).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 31 серпня 2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого зникли взаєморозуміння, почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть, починаючи з січня 2025 року. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу.

Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 31.08.2017 з відповідачем ОСОБА_2 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 40 хв 25 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.23-24).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до 08 год 20 хв 20 жовтня 2025 року у зв`язку з відсутністю у діях відповідача повторності (ч.4 ст.223 ЦПК України), з якою законодавець пов`язує можливість ухвалення заочного рішення за умови відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи (п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України). Водночас у пункті 3 резолютивної частини ухвали від 25.08.2025 судом роз`яснено відповідачу наслідки повторної неявки, передбачені ч.4 ст.223 ЦПК України, а саме: суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (а.с.54).

У визначений судом день та час позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана позивачем ОСОБА_1 04.09.2025 о 08 год 23 хв 13 сек (а.с.55 зворот).

Водночас позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, на задоволенні позову наполягає. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати (вхідний №41842, а.с.59).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 20 жовтня 2025 року о 08 год 20 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву до суду не направив.

Водночас, 20.10.2025 через канцелярію суду, відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив суд розгляд справи проводити без його участі (вхідний №41840, а.с.60).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 , висловлені письмово, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 31 серпня 2017 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1128, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 31.08.2017 (а.с.14).

Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видане 05 березня 2020 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач також письмово підтвердив свою волю на розірвання шлюбу, що укладений з позивачем, подавши до суду відповідну заяву (вхідний №41840, а.с.60).

Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача та відповідача і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди кожного з них на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, а відповідно і не заперечення проти розірвання шлюбу зі сторони відповідача, є обґрунтованими і надалі спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позовна заява підлягає до задоволення.

Також суд, задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, керується положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем ОСОБА_2 позову про розірвання шлюбу, укладеного з позивачем ОСОБА_1 , не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, а відповідно і ухвалює судове рішення про задоволення позовної заяви.

Крім того, відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач у п.3 прохальної частини позовної заяви виявила волю надалі іменуватись прізвищем « ОСОБА_1 », тому суд, керуючись ст.113 СК України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відновлення відповідачу дошлюбного прізвища.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із дослідженої в судовому засіданні квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №213 від 16.07.2025 (а.с.2) судом встановлено, що позивач понесла судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 визнав повністю позовні вимоги, пред`явлені позивачем ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, до часу розгляду судом по суті цивільної справи №711/6618/25.

Таким чином, керуючись ч.1 ст.142 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 605,60 грн (1211,20 грн х 0,5). Водночас інші 50% судового збору, тобто 605,60 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно положень, передбачених ч.1 ст.141 ЦПК України.

Також суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 СК України ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 142, 206, 247, 258, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 31 серпня 2017 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1128.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 16 липня 2025 року згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №213 акціонерного товариства «Укрпошта», в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, тобто в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 20 жовтня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий: О. В. Петренко