УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 522/14334/23-Е

провадження № 61-12804ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галюрова Максима Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права іпотекодержателя, визнання недійсним договору, скасування рішення та поновлення записів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- визнати права іпотекодержателя ОСОБА_2 стосовно предмета іпотеки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,3 кв. м;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29 грудня 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. (далі - приватний нотаріус ОМНО Колодяжна А. В.) серія та номер: 843, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 48875254 від 29 грудня 2022 року, прийняте приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А. В. на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 грудня

2022 року;

- поновити у Державному реєстрі іпотек відомості про іпотеку щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внесені на підставі іпотечного договору від 07 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО

Запольською В. О., зареєстрований у реєстрі за № 176;

- поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про заборону відчуження майна щодо квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , внесені на підставі іпотечного договору від 07 липня

2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОДМНО Запольською В. О., зареєстрований у реєстрі за № 176.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права іпотекодержателя, визнання недійсним договору, скасування рішення та поновлення записів залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2025 року скасовано.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано право іпотекодержателя ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 145,3 кв. м, житловою площею 71,8 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ) на підставі договору іпотеки від 07 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Запольською В. О., за реєстром № 176.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2 361,92 грн.

15 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Галюров М. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року (надійшла до суду 16 жовтня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі представник заявника заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову було ухвалено та проголошено у судовому засіданні 17 липня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 . Повний текст було складено 17 липня 2025 року, що зазначено у самій постанові. Копія оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1 не надсилалася. 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Галюровим М. Ю., який в інтересах клієнта ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови в Електронному Суді 07 жовтня 2025 року.

На підтвердження клопотання представником заявника надано роздруківку

з Електронного Суду.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити,

а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року надіслана судом 17 липня 2025 року, зареєстрована - 18 липня 2025 року, забезпечено надання загального доступу -

21 липня 2025 року.

Отже, з 21 липня 2025 року заявник мав можливість ознайомитися з повним текстом постанови апеляційного суду.

Представником заявника не надано жодного доказу на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції порушено норми ЦПК України щодо направлення повного тексту постанови сторонам.

Представником заявника не надано доказів та не наведено обґрунтованих підстав, які завадили ОСОБА_1 вчасно звернутися до Одеського апеляційного суду для отримання копії постанови та до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки, представником заявника не надано доказів дати отримання постанови, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для вказання поважних причин та подання відповідних доказів.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 718,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляв чотири позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (визнання права іпотекодержателя).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі

№ 906/1026/22 (провадження № 12-33гс23) зазначено, що вимога про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна пов`язана з майновим інтересом, тобто має майновий характер. Позов про визнання права іпотекодержателя необхідно розглядати як вимогу майнового характеру, оскільки після визнання такого права іпотекодержатель набуває легітимне очікування реалізації можливості отримати таке майно для задоволення майнових вимог до боржника за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Судовий збір сплачується з огляду на вартість предмета іпотеки, визначену в договорі іпотеки.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Галюров М. Ю. оскаржує постанову суду апеляційної інстанції у повному обсязі та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції, якою всі позовні вимоги залишені без задоволення.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги

у розмірі 26 625,04 грн, а саме:

1) Судовий збір за 4 позовні вимоги немайнового характеру - 4 294,40 грн (1 073,60*4=4 294,40);

2) Судовий збір за позовні вимоги майнового характеру - 13 420,00 грн (4 266 678,00*1%=42 666,78 грн, максимальний розмір судового збору - 13 420,00 грн);

3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 28 343,04 грн ((4 294,40+13 420,00)*200%)*0,8=28 343,04);

4) Сплачено судового збору - 1 718,00 грн;

5) Доплата судового збору - 26 625,04 грн (28 343,04-1 718,00=26 625,04).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні представника ОСОБА_1 - адвоката Галюрова Максима Юрійовича про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галюрова Максима Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня

2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць