Номер провадження: 22-ц/813/2995/25
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року

в цивільній справі за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

31 липня 2024 року засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області звернулася до суду з вказаним вище позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані втратою (знищенням) майна, яке відповідно до рішення Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року по справі №468/477/18 підлягало передачі позивачу, а саме автомобілю «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , стан якого має відповідати стану цього транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16 травня 2016 року, та зафіксований у висновку експерта авто-товарознавчого дослідження №5708 від 13 серпня 2016 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не звертався до суду із заявою про залишення позову без розгляду, тому висновки суду про те, що така заява була подана позивачем суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_1 правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представниця Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області Одноор В.М. подала заяву про розгляд справи без її участі.

Учасники справи будучи належним чином повідомленим чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає, виходячи з такого.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За змістом статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (подібний висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі N 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі N 308/13199/17, від 04 квітня 2022 року у справі N 441/1609/19).

Залишаючи позов без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що від представника позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 01 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Чумаченко С.О., звернувся до суду із заявою у якій просив залишити без розгляду позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (а.с. 211-213).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що представник позивача звертався до суду першої інстанції із заявою про залишення позову без розгляду.

Наявність вказаної вище заяви, поданої представником відповідача, а не позивача, не наділяла суд повноваженнями для залишення позову без розгляду з підстав, зазначених в оскаржуваній ухвалі, тому висновки суду щодо залишення позову без розгляду не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року і направлення справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір, сплачений позивачем за подання апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький