Справа № 185/3396/25
Провадження № 2/185/4051/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2025 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
за участю секретаря судового засідання Юрина К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Чеховської Дар`ї Ростиславівни, що діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
У березні 2025 року адвокат Чеховська Дар`я Ростиславівна, що діє від імені ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, не забезпечує необхідного харчування та медичного огляду. Оскільки відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, позивачка вимушена була звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 09 квітня 2025 провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та врахувати інтереси дитини.
Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-282 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, заслухавши представників сторін по справі, суд прийшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження.
06.11.2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.
03.02.2017 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 .
26.03.2024 року ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі ЄУ №245/404/13-ц, відповідно до якої 06.08.2013 року Старобешівським районним судом Донецької області позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 274.05.2013 року до досягнення повноліття дітей.
10.09.2024 року на підставі дублікату виконавчого листа № 245/404/13-ц головним державним виконавцем Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області відкрито виконавче провадження №76003781 про стягнення аліментів з відповідача.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №76003781, наданого Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, заборгованість з 01.09.2014 по 30.09.2024 включно складає 378786,95 грн.
Відповідно до акту від 05.11.2024 року, складеного депутатом Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком та трьома дітьми. Чоловік ОСОБА_6 утримує та виховує 2-х дітей від попереднього шлюбу дружини.
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , 2013 року народження, яку склав директор Ірпінської гімназії «Освіта» Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області, вихованням ОСОБА_8 займається мама ОСОБА_9 та вітчим ОСОБА_6 . За нас навчання батько присутній у гімназії не був. При спілкуванні батька не згадує. Дитина доглянута, одягнена охайно. Забезпечена необхідним для навчання приладдям.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , наданої директором коледжу Київського міжнародного університету, остання характеризується позитивно.
Згідно висновку від 21.07.2025 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даним висновком встановлено, що діти проживають разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів матері, ОСОБА_1 , батько дітей з 2013 року не виявляє бажання бачитися з дітьми, спілкуватися чи якось допомагати їм матеріально, не проявляв та не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами та досягненнями, станом здоров?я, тобто від виконання своїх обов?язків по вихованню до дітей батько усунувся повністю. Матір ніколи не чинила і не чинить перешкоди у спілкуванні з доньками.
Допитані в судовому засіданні діти підтвердили зазначене у висновку органу опіки та піклування, доповнивши, що батька не бачили після 2017 року.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.
Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітнього.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п.16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Вищевказані обставини свідчать про небажання відповідачки приймати участь у вихованні, розвитку її дітей та утримувати їх. Будь-яких спроб, щодо реалізації нею батьківських обов`язків не вживалося.
Приймаючи рішення, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів щодо викладених у ньому обставинах.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.5,12,13,81,89,258,259,263-265 ЦПК України, суд
Задовольнити позов адвоката Чеховської Дар`ї Ростиславівни, що діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя М. М. Перекопський