Справа № 530/1516/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.10.2025 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря судового засідання Бедюх Н.І. представника позивача Ревягіної С.І., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідача за довіреністю Храпача О.С. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В Зіньківський районний суд Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", місце знаходження: м. Полтава, вул.Козака,2А, Полтавської області до ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.08.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення копії ухвали та додатків до неї.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 14.10.2025 року було відмовлено у прийнятті зменшених позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз».

В судовому засіданні 14.10.2025 представник позивача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", за довіреністю Ревягіна С.І. суду пояснила, що споживач ОСОБА_1 є стороною договору розподілу природного газу, фактом приєднання споживача до умов договору є сплата рахунків та документально підтверджене споживання природного газу, остання оплата була у грудні 2021 року ,а припинення газопостачання 03.12.2022 року про що складено акт, але для припинення і відновлення газопостачання здійснюється за заявою споживача ,з такою заявою ОСОБА_1 до позивача не зверталась, а тому АТ Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" продовжували поставку газу ,оскільки договір не було розірвано. На запитання представника позивача ОСОБА_1 відповіла, що її ніхто не попередив про те що вона повинна розривати договір ,їй кожного місяця телефонував представник Полтавагаз про передачу показників ,на що вона відповідала, що у неї відсутній лічильник. На запитання представника відповідача Храпача О.С. представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 відповіла, що розподіл газу припиняється шляхом розірвання договору, а не акту. Після складення акту ОСОБА_1 не зверталась ні про припинення, ні про відновлення газопостачання. На запитання суду представник позивача відповіла, що нарахування проводяться на підставі п.8 гл.6 розд.6 Кодексу газорозподільних систем. ОСОБА_1 отримувала послуги по грудень 2021 року, заяви приєднання не було, споживач отримувала послуги фактичного споживання із січня 2022 року ,після відключення нараховувалась оплата за 2023 рік та за 2024 рік.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю Храпач О.С. проти задоволення позову заперечували та зазначили, що з 03 грудня 2022 року ОСОБА_1 не користується послугами газопостачання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,оскільки цього дня відбулась пожежа в зазначеному будинку, стіни будинку частково зруйновані та завалились на місці вводу газової труби в будинку і труба разом з лічильником просто висіли в повітрі. 05.12.2022 року приїхали працівники АТ Полтавагаз від`єднали трубу від газової мережі та запломбували її. Після ремонту будинку газопостачання не підключали, газова труба запломбована ,газом вона не користується і ніяких послух з розподілу не надається, а тому вважає що позовні вимоги в частині стягнення з неї боргу за грудень 2022 року по червень 2024 року є безпідставними. На запитання суду відповідач повідомила, що після пожежі газовий лічильник забрали. Житловий будинок їй не належить на праві власності.. На запитання суду представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 повідомила, що дійсно газопостачання після пожежі припинили ,але договір не розірвано шляхом подання заяви, споживач користувався газом ,оплата продовжувалась нараховуватися. Про те, що послуги з розподілу припинені визнала ,але договір не розірвано.

Представник відповідача за довіреністю Храпач О.С. зазначив про те, що представник позивача факт припинення послуг газопостачання визнає, офіційно газопостачання не відновлено, не зрозуміло який договір укладено, що його необхідно розірвати ,крім цього ОСОБА_1 є користувачем даного будинку, а не його власником.

Суд заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що AT "Полтавагаз" є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (постанова № 778 від 15.06.2017 р. "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу AT "Полтавагаз" та постанови № 941 від 04.06.2019 р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року № 778»), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції технологічного управління.

Між AT "Полтавагаз" (надалі оператор ГРМ) та ОСОБА_1 (ЕІС код 56ХМ26С090012990) (надалі споживач) за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір розподілу природного газу (затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах оперативно-енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498) (надалі договір), за умовами якого оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором, (п. 2.1. Договору).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3. Договору).

Відповідно до підпункту 4 розділу VI Кодексу Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви- приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є використання послуг до пожежі у домоволодінні та сплати рахунків , що не заперечувалось і самою відповідачкою .

Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4. Договору).

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року ( п.4. розділ 1 глава І Кодексу ГРМ)

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, (п.2 розділ 6, глава VI Кодексу ГРМ).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 6.1. Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ (п. 6.6. Договору).

Відповідно до Постанови НКРЕКП України №2460 від 16.12.2020р. "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT "Полтавагаз" (зі змінами від 30.01.2021р. № 129) встановлено тариф на послуги розподілу природного газу з 01.01.2021 р. - становить 2,316 грн. за 1 м3 на місяць (з ПДВ), з 01.02.2021 р.- 2,136 грн. за 1 м 3 на місяць (з ПДВ).

Відповідно до Постанови НКРЕКП України №2764 від 22.12.2021 р. "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT "Полтавагаз" встановлено тариф на послуги розподілу природного газу з 01.01.2022 р. - становить 2,112 грн. за 1 м3 на місяць (з ПДВ), Таким чином за газовий рік з 01.10.2019 року по 30.09.2020 споживачем було спожито 319 м. куб природного газу 1/12 від 319 м. куб становить 26.58 м. куб

26.58 м.куб*2,136 грн=56,78 грн ( грудень 2021 року)

за газовий рік з 01.10.2020 року по 30.09.2021 споживачем було спожито 371 м. куб природного газу 1/12 від 371 м. куб становить 30,916 м. куб

30,916 м.куб*2,112 грн=65,30 грн ( січень-грудень 2022 року)

за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 споживачем було спожито 357 м. куб природного газу 1/12 від 357 м. куб становить 29,75 м. куб

29,75 м.куб*2,112 грн=62,83 грн ( січень- грудень 2023 року)

за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 споживачем було спожито 193 м. куб природного газу 1/12 від 193 м. куб становить 16,083 м. куб

16,083 м.куб*2,112 грн=33,97 грн (січень-червень2024 року), які споживачу було необхідно сплатити до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу.

Як було встановлення під час розгляду справи , у помешканні ОСОБА_1 складено акт № 9001299 від 03.12.2022 року про припинення розподілу природного газу у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.55). Згідно акту про пожежу від 03.12.2022 року встановлено, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 03.12.2022 року о 22 год 40 хв виникла пожежа. Внаслідок короткого замикання електромережі ( а.с.50).

Між сторонами укладено договір розподілу природного газу (затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах оперативно-енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498). Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (п. 1.2 договору).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 12.1 договору цей Договір укладається на невизначений строк.

За умовами п. 12.2 договору якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни. Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Судом встановлено, що з моменту укладення між сторонами договору, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вносились зміни до Типового договору на розподіл природного газу. Доказів розірвання договору матеріали справи не містять, а тому суд враховує умови договору в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Як підтвердження позовних вимог, позивачем було надано: розрахунок заборгованості, боржником якого значиться ОСОБА_1 , та її заборгованість за період з грудня 2021 року по червень 2024 року в розмірі 1741,43 грн., а також Типовий договір розподілу природного газу.

В той же час, згідно п. 1.4 Типового договору розподілу природного газу, заява-приєднання - письмова заява-приєднання споживача до умов цього договору, складена відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, що містить персоніфіковані дані щодо споживача та його об`єкта та є невід`ємною частиною цього договору.

Проте, матеріали справи не містять заяви-приєднання, яка б була підписана сторонами та свідчила про укладення між ними договору розподілу природного газу. Матеріали справи взагалі не містять доказів, що між сторонами наявні договірні відносини, оскільки ні розрахунок заборгованості, який складений в односторонньому порядку позивачем, ні роздруківка Типового договір розподілу природного газу, - не підтверджують вказаний факт. Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Але як зазначив вже суд вище, відповідачка стверджує що користувалась послугами розподілу до пожежі , тобто до 03.12.2022 року , також щодо того факту , що вона не є власником домоволодіння , в судовому засіданні вказала , що сама зверталась до сторони позивача у 2019 році із заявою про те, що вона є користувачем даного домоволодіння , тому суд приходе до переконання про те, що між сторонами у справі склались договірні відносини.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 3.1 договору Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником.

Пунктом 3.2 за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Розділом VI договору погоджено наступний порядок розрахунків.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2 договору).

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. (п. 6.3 договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4 договору).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.6 договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 договору).

Пунктами 8.1 та 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з пунктами 9.1 та 9.3 договору Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі, зокрема, подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання. за ініціативою Споживача необхідно припинити газопостачання на об`єкт Споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, Споживач не пізніше ніж за п`ять робочих днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання, а Оператор ГРМ в узгоджену зі Споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання Споживачеві.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 визнала той факт, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 03.12.2022 року відбулась пожежа і з 05.12.2022 року послуги з розподілу природного газу не надаються ,але користувач ОСОБА_1 з заявою про припинення газопостачання не зверталась.

Згідно акту про пожежу від 03.12.2022 року встановлено факт пожежі у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.50).

Згідно акту № 9001299 від 03.12.2022 року припинення розподіл природного газу по АДРЕСА_1 шляхом встановлення та опломбування інвентарної глушки № R35455378 ( а.с.55).

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним (ч. 2 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з п. 4 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі Кодекс ГРС) договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Пунктом 1 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання (п.7 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС).

Умовами спірного договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1 договору).

Як вбачається з наданих документів позивачем нараховано відповідачу вартість послуги розподілу природного газу за період з грудня 2021 року по червень 2024 року в загальній сумі 1741 грн 43 коп, що підтверджується наданими актами та рахунками, підписаними з боку позивача. Вказані документи направлені відповідачу на його поштову адресу засобами поштового зв`язку ( а.с.8).

Відповідачем була здійснена оплата послуг з розподілу природного газу , останні сплати були здійснені в грудні 2021 року. Також 16.04.2025 року стороною відповідача заборгованість за період із січня 2022 року по листопад 2022 року в сумі 718 гривень 35 копійок були сплачені . ( а.с. 34) .

Відповідач зазначає, що після виникнення пожежі у будинку 03.12.2022 року газопостачання припинено ,газом не користується і з заявою про відновлення газопостачання вона не зверталася. Станом на теперішній час газопостачання не відновлене, у зв`язку з чим послуга розподілу природного газу не надавалась.

Позивач в свою чергу зазначає, що припинення газопостачання не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, оскільки послуга розподілу передбачає також цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи, діяльність позивача по підтриманню ГРС в належному стані, що підлягає оплаті. Позивач підтверджує, що з 03.12.2022 відповідачу припинено газопостачання, яке досі не відновлено. Одночасно договір не було розірвано, механічного від`єднання споживача від загальної системи не здійснювалось. Вказане позивач обґрунтовує нормами Кодексу ГРС та правовими позиціями Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

За умовами договору, укладеного між сторонами, послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Виходячи із зазначених положень як забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи так і розподіл належного споживачу природного газу здійснюється з однією метою фізичною доставкою природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту пломбування вузла обліку природного газу (а.с.19) відповідачу газопостачання припинено, заяв про його відновлення подано не було, відсутність газопостачання за спірний період не заперечується позивачем, у зв`язку з чим розподіл природного газу до межі належності об`єкта споживача не здійснювався.

Позивач наголошує на тому, що незалежно від припинення газопостачання послуга розподілу підлягає оплаті з огляду на забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, посилаючись на п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ за змістом яких, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Як було зазначено забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи здійснюється саме з метою фізичної доставки газу, постачання якого припинено, що свідчить про відсутність необхідності в отриманні зазначеної частини послуги в умовах відсутності переміщення та доставки природного газу.

Вартість послуги розподілу нараховується виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та відповідно включає в себе як вартість забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта так і розподіл належного Споживачу природного газу, при цьому нарахування вартості за надання послуги розподілу природного газу включаючи забезпечення цілодобового доступу за відсутності самого розподілу за однією ціною не можна вважати співрозмірною справедливою ціною особливо в умовах воєнного стану.

Суд зазначає , що основна мета послуги розподілу є саме фізична доставка природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача розрахунок вказаної послуги без врахування обставин припинення газопостачання, наслідком якого є його розподіл та доставка до об`єкта споживача,

В судовому засіданні встановлено про фактичне відключення від мереж позивача сторону відповідачки , а нарахування плати за розподіл після фактичного відключення , але без подання заяви споживача про відключення - не відповідає засадами цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності.

Статтею 3 ЦК України, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом цих категорій як суті права загалом. Через призму природних принципів справедливості, добросовісності і розумності має оцінюватися і тлумачитися все позитивне і природне право і наслідки його застосування.

Закріплений законодавцем принцип справедливості, добросовісності і розумності має визнаватися не сукупністю трьох принципів, а єдиним принципом, який проявляється в єдності взаємопов`язаних трьох складових, що є традиційним для європейського приватного права.

Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

Під добросовісністю слід розуміти суб`єктивні уявлення конкретної особи про добросовісність її дій та об`єктивну відповідність цих дій стандартам поведінки у відповідній сфері діяльності.

Отже за своїм змістом добросовісність має одну із функцій, за якою правило, обов`язкове для сторін не застосовується настільки, наскільки за даних обставин це буде неприйнятним відповідно до критерію розумності та справедливості.

Таким чином, добросовісність може за даних обставин анулювати чи виключити застосування правил, встановлених сторонами.

В цьому зв`язку всі правила, які створюються сторонами чи законом підпадають під контроль судів, для того, щоб вирішити чи не призведе їх застосування в конкретній справі до несправедливих результатів. Суди приймають рішення "contra legem" (тобто, всупереч формальному, державному закону), якщо дотримання норм закону призведе до явно несправедливого щодо сторін договору результату.

Таким чином, "концепція добросовісності може використовуватися в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила".

Верховний Суд неодноразово при розгляді спорів, які виникли з різного характеру та виду правовідносин наголошував на тому, що принципи цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Такі засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії (постанова Верховного суду від 07.03.2023 у справі №913/864/21 (п.7.40); постанова Верховного суду від 02.03.2023 у справі №909/595/21 (п.7.41); постанова Верховного суду від 28.09.2022 у справі №904/3614/20 (п.6.30); постанова Верховного суду від 31.08.2022 у справі №910/6870/21 (п.5.2).

Виходячи із зазначеного, аналізуючи умови договору, закону, чи підзаконного нормативно-правового акту, суд має при застосуванні відповідної норми, враховуючи обставини конкретної справи в контексті вказаних принципів надати оцінку спірним правовідносинам з огляду на справедливість наслідків для сторін.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Суд зазначає, що як судове рішення, так і правозастосовний акт повинні бути не лише законними, але й справедливими. В нормативно-правових актах мають закріплюватися норми права, які є результатом узагальнення найбільш важливих повторювальних суспільних відносин, а також засобом подолання шкідливої суспільної практики. Одночасно, нормативний документ не може врегулювати абсолютно всі ситуації, які можуть виникнути.

Надані документи та пояснення сторін підтверджують відсутність газопостачання та відключення відповідача від газопостачальної системи, що в свою чергу виключає факт розподілу природного газу до межі балансової належності відповідача та взагалі можливість надання послуги розподілу в частині безпосередньо переміщення належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача. Наявною у матеріалах справи сукупністю належних та допустимих доказів підтверджено, що у спірних правовідносинах у спірний період взагалі була відсутність можливість (навіть гіпотетична) доступу відповідача до газорозподільної системи позивача в межах приєднаної потужності, оскільки у зв`язку з виникненням пожежі у будинку працівники АТ Полтавагаз від`єднали трубу від газової мережі та запломбували її ( пломба R35455373).

Приймаючи до уваги особливий статус позивача як суб`єкта ринку природного газу, наділеного повноваженнями, які дають йому можливість бути обізнаним про фактичне споживання своїх послуг, про факти та обсяги санкціонованого або несанкціонованого споживання природного газу, а також обізнаність з фактом відключення відповідача від системи, при здійсненні пожежі та, по суті, пасивної поведінки позивача за договором розподілу природного газу.

Суд зазначає, що до 03.12.2022 року відповідачем повністю були виконані свої зобов`язання перед позивачем, також суд бере до уваги, що 16.04.2025 року стороною відповідача заборгованість за період із січня 2022 року по листопад 2022 року в сумі 718 гривень 35 копійок були сплачені . ( а.с. 34) .

Суд не бере до уваги доводи представника позивача щодо того, що незалежно від припинення газопостачання послуга розподілу підлягає оплаті з огляду на забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, в обґрунтування яких останній послався на положення п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ за змістом яких, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків припинення або обмеження розподілу природного газу за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, розірвання договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача, та зазначає, що забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи здійснюється саме з метою фізичної доставки газу, постачання якого припинено, що свідчить про відсутність необхідності в отриманні зазначеної частини послуги в умовах відсутності переміщення та доставки природного газу, а вартість послуги розподілу нараховується виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та відповідно включає в себе як вартість забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта так і розподіл належного Споживачу природного газу, і при цьому нарахування вартості за надання послуги розподілу природного газу, включаючи забезпечення цілодобового доступу за відсутності самого розподілу за однією ціною не можна вважати співрозмірною справедливою ціною .

Оскільки основна мета послуги розподілу є саме фізична доставка природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача, розрахунок вказаної послуги без врахування обставин припинення газопостачання, наслідком якого є його розподіл та доставка до об`єкта споживача, фактичне відключення від мереж позивача, викликане такими об`єктивними обставинами як пожежа , що підтверджено доказами і визнається стороною позивача не відповідає засадами цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності.

Суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Тому дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, які надала сторона відповідача суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст. ст. 525, 526, 629, 630, ЦК України, ст.ст. 1,2,4,7, 8,12,13,19,30,81, ,141, 210, 228-229, 258- 274, 279, 280-289,354, 430 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 30 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 20.10.2025 року

Суддя О. В. Ситник