Номер провадження 2-о/754/357/25
Справа №754/8998/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2025 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В. В.

за участю секретаря судового засідання Краснощоки О. В.

за участю:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката Яцини С. В.

заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`ю,

У С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу однією сім`ю з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця мотивує свої вимоги тим, що вони з 15.11.2016 по 22.04.2025 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільно господарство, мали спільний бюджет, жили дружно з повагою та любов`ю один до одного, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. Необхідність вирішення вказаної заяви саме для прийняття спадщини у четверту чергу, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України.

У судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Яцина С. В., надали послідовні та логічні пояснення, підтримали свою заяву, просили задовольнити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , у судовому засідання підтримали заяву, підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_6 зОСОБА_1 , і тому просили задовольнити заяву повністю. ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також просив заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України в судове засідання своїх представників не направили, причини відсутності суду не повідомили, будь-яких заперечень щодо задоволення заяви ОСОБА_1 суду не направляли.

13.10.2025 у судовому засідання була допитана ОСОБА_7 , як свідок по справі. Свідок повідомила суду, що з ОСОБА_1 та покійним ОСОБА_6 знайомі з 2016 року, є сусідами та друзями. Надала логічні та послідовні пояснення, які прийняти судом, що між ОСОБА_1 та покійним ОСОБА_6 завжди були теплі та дружні стосунки. Вони мали між собою любов та повагу один до одного. Проживали однією сім`єю та планували офіційно зареєструвати свої стосунки, уклавши шлюб. Однак не встигли, спочатку відклали радісну подію із-за смерті матері ОСОБА_6 , а потім із-за війни, на який загинув і сам ОСОБА_6 . Підтверджувала, що дійсно ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_6 спільно як чоловік та дружинапочали проживати з листопада 2016 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних та доказів про встановлення факту проживання однією сім`ю, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів без присутності відсутніх учасників справи та ухвалити рішення.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Суд, заслухавши учасників справи, взявши до уваги свідчення свідка, дослідив подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_6 таОСОБА_1 , будучі пов`язанні спільним побутом, який ґрунтувався на спільному бюджеті, почуттям взаємоповаги та любові один до одного, з листопаду 2016 року почали проживати однією сім`єю, що підтверджується матеріалами справи, а саме фотокартками, показами свідка та визнанням заяви всіма членами сім`ї ОСОБА_6 .

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим наданим доказам та поясненням зі сторони родичів сім`ї ОСОБА_6 .

Крім того, у судовому засіданні 13.10.2025, заявницею та її представником були надані послідовні та логічні пояснення і докази про проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до довідки військової частини від 23.12.2024 № НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_6 , дійсно проходив військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.04.2024.

Згідно із свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 45 років (серії НОМЕР_2 , видане Київським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За приписами статті 3 СК України вбачається, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 9 СК України визначає, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідні положення Конституції України передбачають: Стаття 21 «Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.» Стаття 51 «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. ...»

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

З аналізу ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, можливо зазначити, якщо чоловік та жінка проживають однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою чи з іншими особами, такі відносини можуть бути визнані фактичними шлюбними.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_6 таОСОБА_1 протягом тривалого часу спільно проживали на одній житловій площі, вели спільне господарство, мали спільний побут, розподіляли обов`язки, витрати на утримання житла та взаємно піклувались один про одного.

Зі свідчень свідка, письмових доказів (фотографій, тощо), а також із загального характеру стосунків між сторонами, вбачається наявність ознак, притаманних спільному сімейному життю.

Встановлення факту проживання однією сім`єю має значення для захисту матеріальних інтересів заявниці, в тому числі права на спадкування.

Таким чином, суд вважає за можливим та на підставі викладеного вище і враховуючи, що цій факт має для заявниці юридичне значення, встановити факт проживання однією сім`єю в період часу з 15.11.2016 по 22.04.2025.

Керуючись Конституцією України, статтями 3, 9, 21, 74 СК України, статтями 1217, 1264 ЦК України, статтями 3, 81-82, 141, 263, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`ю - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 15.11.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулиця Святослава Хороброго, 9-А;

Міністерство оборони України, , місцезнаходження за адресою: м.Київ, проспект Повітряних сил України, 6;

Міністерство внутрішніх справ України, , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулиця Академіка Богомольця, 10.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код: НОМЕР_6 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний код: НОМЕР_7 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2025.

Суддя В. В. Бабко