Справа № 463/5106/25
Провадження № 2/463/1655/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення з ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 50029,09грн., пеню в розмірі 1827,09грн., інфляційне збільшення в розмірі 350,20грн., 3% річних в розмірі 176,82грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.11.2023 року за участю автомобіля марки «Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. 12.11.2023 року відомості про ДТП були внесені до ЄРДР за №0001178 від 12.11.2023 року за ч.2 ст.286-1 КК України. Автомобіль марки «Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за договором №216408169 у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», у зв`язку з чим звернувся до останнього за виплатою страхового відшкодування. 09.01.2024 року отримав від відповідача повідомлення про те, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 651119,55 грн., ринкова вартість 200064,66 грн., вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 96000,00 грн. В листі було вказано звернутися до покупця, який має зобов`язання за ціновою пропозицією до 12.01.2025 року, проте за вказаним номером телефону ніхто не відповідав. Після цього телефонував на гарячу лінію відповідача, однак жодної інформації йому не надали, пояснили, що лише після закінчення досудового розслідування виплатять страхове відшкодування в розмірі 104064,66грн., хоча з даною сумою він був не згідний. 18.01.2024 року звернувся до судового експерта за проведенням транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , та згідно висновку експерта №0701/24 шкода, пов`язана з фізичним знищенням даного автомобіля становить 150078,43грн. 10.05.2024 року повторно звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування. 17.04.2025 року відповідач виплатив 109970,91 грн. страхового відшкодування. Вважає, що відповідач порушив його право на страхове відшкодування, у зв`язку з чим він недоотримав 50029,09грн., які просить стягнути в судовому порядку. Вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди на суму 10000грн., що виражається в пережитих негативних відчуттях, довгий час залишався без засобу пересування, що спричинило дискомфорт у добиранні до місця праці та здійсненні сімейних справ його та членів сім`ї, його моральний стан суттєво погіршився, втратив віру у справедливість, відчував себе пригніченим. Згідно зі ст.625 ЦК України до загальної суми заборгованості за період з 10.04.2025 року по 22.05.2025 року нараховуються пеня в розмірі 1827,09грн., інфляційне збільшення в розмірі 350,20грн., 3% річних в розмірі 176,82грн. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

У судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» подав відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що відповідно до Звіту №3005/23 від 18.12.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 651119,55 грн., ринкова вартість на дату події становить 200064,66 грн. Відповідно до ст.30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Згідно Звіту №1752/24 від 03.07.2024 року вартість даного автомобіля після ДТП становить 94043,75грн, вартість витрат на евакуацію 4000,00 грн. Таким чином, різниця з вартістю евакуації становить 110020,91грн. Щодо компенсації вартості стоянки в розмір 7100грн. вважає, що немає підстав для стягнення таких, оскільки Законом це не передбачено, а також видаткова накладна та рахунок-фактура не є розрахунковими документами. Щодо стягнення неустойки за прострочення виплати страхового відшкодування, то дана вимога є неправомірною оскільки страхове відшкодування не мало бути виплачено через невстановлення вини ОСОБА_2 , а відтак і штрафні санкції не підлягають стягненню. Також немає підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано обвинувального вироку суду. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 7000грн., вважає, що такий розмір є неспівмірним зі складністю справи. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.11.2023року за участю автомобіля марки «Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

12.11.2023 року відомості про ДТП були внесені до ЄРДР за №0001178 від 12.11.2023р. по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2025 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.286-1 КК України закрито у зв`язку з смертю обвинуваченого.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу №216408169, у зв`язку з чим позивач звернувся в ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, проте таку не було виплачено.

Згідно з висновком експерта №0701/24 від 05.02.2024 року ринкова вартість автомобіля марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , до ДТП становить 216545,00 грн., вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 631047,73 грн., вартість матеріального збитку 216545,00 грн., вартість пошкодженого автомобіля на момент ДТП 66466,57 грн.

Відтак, шкода, пов`язана з фізичним знищенням даного автомобіля становить 150078,43грн.

Крім того, позивачем понесено витрати за послуги стоянки в розмірі 7100,00 грн. та витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме квитанцією від 12.11.2023 року та рахунком ТзОВ «Транс Компані» від 22.03.2024 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про неналежність наданих позивачем документів, підтверджуючих факт понесення витрат за послуги стоянки в розмірі 7100,00 грн. та витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 4000грн.

10.05.2024 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 160000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 109970,91 грн.

Відтак, з відповідача ПАТ «СК «УСГ» слід стягнути страхове відшкодування в розмірі 50029,09 грн. (160000,00 грн. - 109970,91 грн.).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З представленого суду розрахунку вбачається, що за період з 10.04.2025 року по 22.05.2025 року сума заборгованості за час прострочення виплати становить: пеня в розмірі 1827,09грн., інфляційне збільшення в розмірі 350,20грн., 3% річних в розмірі 176,82грн. Суд приймає такий розрахунок як належний та допустимий доказ позовної вимоги, оскільки доказів протилежного відповідачі не представили, та відповідно, ухвалює рішення про стягнення такої суми в примусовому порядку.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням зазначених вище обставин, засад розумності та справедливості, суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки жодних об`єктивних та документально підтверджених доказів її спричинення позивачу не представлено.

У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 140 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відповідності до вимог ч. 8ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з метою захисту своїх прав уклав із адвокатом Леньо І.М. Договір про надання правової допомоги від 21.05.2025р. та згідно з актом виконаних робіт №1 вартість витрат на правову допомогу становить 7000,00 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки позову, участі в судових засіданнях, написання заяви, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до задоволення частково, у розмірі 4000,00 грн., співмірному з обсягом наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. В іншій частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - слід відмовити, оскільки такі витрати не підтверджені належними доказами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір по справі в сумі 1842,31грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м.Київ, вул.І.Федорова, 32-А, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в сумі 50029,09 грн., пеню в сумі 1827,09 грн., інфляційне збільшення в сумі 350,20 грн., 3% річних в сумі 176,82 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. та судовий збір в сумі 1842,31грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В. Нор