ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 (в режимі відео конференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення штрафу за порушення умов договору

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року ОСОБА_3 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_3 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення штрафу за порушення умов договору про нерозголошення інформації та угоди про розірвання трудового договору, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь штраф у розмірі 660000 грн. за порушення Умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації та Додаткової угоди про розірвання трудового договору; зобов`язати відповідача припинити будь-яке подальше розголошення або поширення конфіденційної інформації про позивача, яка стала їй відома під час трудових відносин; зобов`язати відповідача видалити з відкритих джерел, соціальних мереж, месенджерів та інших публічних платформ усі публікації, згадки, фото- та відеоматеріали, що стосуються бренду ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі контент, який відтворює стиль, концепцію, оформлення, персонал або простір салону; заборонити відповідачу використовувати фірмовий стиль, логотип, візуальні елементи, дизайн інтер`єру, розміщення меблів, технологічні процеси обслуговування клієнтів, тексти рекламних оголошень, методи просування, а також інші елементи, які були створені позивачем або належать їй як комерційна таємниця.

В обґрунтування позову позивач вказує, що сторони перебували у трудових відносинах. 23.04.2025 вони підписали Угоду про розірвання трудового договору, а 04.05.2025 - Угоду про нерозголошення інформації.

Пунктом 3.2 Угоди про розірвання трудового договору відповідач зобов`язалась видалити всі згадки про компанію ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїх сторінок у соціальних мережах протягом трьох днів - до 26.04.2025 року. Однак станом на 03.05.2025 року на сторінках відповідача залишалось:17 публікацій в Instagram,1 відео в TikTok. Це 18 порушень, кожне з яких передбачає штраф у розмірі 20 000 грн (п. 4.2 Угоди), що становить загальну суму: 360 000 грн. Крім того, відповідно до п. 3.1 Угоди про нерозголошення інформації, Відповідач зобов`язалась не передавати будь-яку конфіденційну інформацію третім особам. Однак, протягом наступного дня після звільнення, на публічних платформах з`явились негативні коментарі від двох подруг відповідача; чоловіка відповідача.

На думку позивача, після звільнення відповідач відкрила грумінг-кімнату з візуальним стилем, дизайном інтер`єру, розташуванням меблів та маркетинговими прийомами, використання елементів, які є тотожними або схожими до ступеня змішування з елементами бренду ІНФОРМАЦІЯ_1. Це на переконання позивача, свідчить про неправомірне використання елементів комерційної таємниці, які стали відомі відповідачу під час виконання трудових обов`язків, що є порушенням Угоди про нерозголошення інформації.

Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки позов заявлений безпідставно. Представник відповідача суду пояснив, що відсутній трудовий договір у письмовій формі, обов`язки відповідача позивачем не підтверджені, строк дії договору не зазначений.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалі справи вбачається, що 25.08.2024 між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір №2 про надання послуг оренди робочого місця, відповідно до умов якого Орендодавець передає Орендарю, а Орендар приймає в безоплатне тимчасове користування робоче місце, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , грумінг салон ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наказом №3-К від 02.05.2025 припинено дію гіг-контракту між ФОП ОСОБА_3 зі гіг-спеціалістом ОСОБА_4 .

Актом №1 про припинення гіг-контракту від 02.05.2025 ФОП ОСОБА_3 та гіг-спеціаліст ОСОБА_4 склали цей акт про те, що гіг-контракт, укладений між сторонами 13.01.2025, припинено 04.05.2025.

Угодою про нерозголошення інформації від 04.05.2025 сторони домовилися про те, що працівник зобов`язується не розголошувати конфіденційну інформацію , яка стала йому відома внаслідок виконання трудових обов`язків у грумінг салоні «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Пунктом 2.2 Угоди визначено, що до конфіденційної інформації належить, зокрема, але не обмежується: інформація про діяльність салону; персональні дані та приватна інформація про працівників салону; будь-яка інформація про власника, її особисте життя, родину та родичів; внутрішні процедури, технології, база клієнтів, фінансові показники та інша інформація, що не є публічною.

Працівнику забороняється розміщувати будь-яку інформацію, вказану в п.2.2, у соціальних мережах, ЗМІ або іншим чином передавати третім особам без письмової згоди особи, якої стосується інформація, включаючи письмову згоду ОСОБА_3 (п.3.1).

У разі порушення умов цієї Угоди, працівник зобов`язується сплатити власнику штраф у розмірі 100000 грн. за кожне окреме порушення.

Угодою про розірвання трудового договору за згодою сторін від 22.04.2025 працедавець ОСОБА_3 та працівник ОСОБА_4 передбачили припинення трудових відносин з 04.05.2025.

Згідно пункту 3.2 Угоди працівник зобов`язується видалити протягом трьох календарних днів з моменту підписання Угоди всі згадки про бренд ІНФОРМАЦІЯ_1, його логотип та брендинг із власних сторінок у соціальних мережах, порт фоліо, резюме, веб-сайтів, презентацій та будь-яких інших публічних або внутрішніх носіїв.

Працівник погоджується, що за кожен факт неправомірного використання логотипів, бренду чи конфіденційної інформації ТМ ІНФОРМАЦІЯ_1, він зобов`язується виплатити роботодавцю штраф у розмірі 20000 грн. за кожне порушення, а також компенсувати завдані збитки (у разі їх наявності).

Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами першою та другою статі 505 ЦК України визначено, що комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року

у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про недостатність доказів та мотивів, які давали правові підстави для стягнення штрафу за порушення умов договору про нерозголошення інформації та Угоди про розірвання трудового договору.

Позивачем не надано суду доказів укладення між сторонами трудового договору, що позбавляє суд можливості встановити наявність між сторонами трудових правовідносин.

Надані позивачем документи вказаних обставин не підтверджують, оскільки не містять відомостей щодо того, коли мали місце договірні відносини між позивачем та відповідачем.

Не надано позивачем належних та допустимих доказів і на підтвердження розголошення відповідачем ОСОБА_4 інформації, в тому числі конфіденційної інформації, яка стала відома їй при виконанні трудових обов`язків, а також на підтвердження того, які саме обов`язки виконувала відповідач та відповідно до якої комерційної та конфіденційної інформації в неї був доступ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення штрафу за порушення умов договору, слід відмовити.

Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення штрафу за порушення умов договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА

Повне рішення складено 21.10.2025.