РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Рівнегаз Збут" про стягнення грошових коштів у сумі 25 129,53 грн. суми переплати, а також просить суд врахувати суму компенсації у розмірі 600 грн. у рахунку за спожитий природний газ та стягнути разом із сумою переплати, та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі у розмірі судового збору 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн..

В обґрунтування позову вказує на те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживає і має обов`язки зі сплати спожитих в будинку комунальних послуг, зокрема за користування та розподіл природного газу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правил постачання природного газу надавав послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08 червня 2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам» з 01 травня 2022 року постачання природного газу всім побутовим споживачам здійснюється іншим постачальником природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Внаслідок зміни постачальника його особовий рахунок було змінено на № НОМЕР_2 .

За даними наданими ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за травень 2022 року об`єм споживання газу складає 3166,28 куб.м., в той час як об`єми газу для постачальника «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» у період з лютого-червня 2021 року відображалися заниженими, а починаючи з липня 2021 року по травень 2022 взагалі на рівні «0» і за словами ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» «ймовірно всі об`єму газу, які були спожиті ним у ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» передані ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у зв`язку з чим у нього утворилася переплата за спожитий природний газ в сумі 25 129,53 грн.» (двадцять п`ять тисяч сто двадцять дев`ять гривень п`ятдесят три копійки) по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

17 вересня 2022 року ним було надіслано заяву про повернення помилково сплачених коштів до ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ», відповідь на яку позивач не отримав. Вже у квітні 2025 року він звернувся до них зі скаргою, в якій повторно попросив повернути кошти, але відповіді також не надійшло. Інформацію про отримання та реєстрацію його заяви він дізнався з відповіді ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на адвокатський запит № 81-05/25 від 05.06.2025, у якій вказано, що «заява отримана, зареєстрована та включена бухгалтерією Товариства у Реєстр на повернення згідно черговості надходження заяв споживачів», тобто відповідач переплату визнає, але спираючись на Сертифікат про форс-мажорні обставини № 5600-23-4656, зловживає правом яке він йому надає та не повертає кошти у строк визначений законом.

У відзиві на позовну заяву від 18.08.2025 зазначає, що в період надання ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» послуг ОСОБА_1 останнім проводилися оплати відповідно до спожитих обсягів природного газу у ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ».

Разом з тим, оператором газорозподільних мереж АТ «Рівнегаз», в порушення своїх зобов`язань, спожиті об`єми газу передавалися заниженими (у період березень - червень 2021 року), а з липня 2021 року по травень 2022 року не передавалися взагалі для постачальника газу.

За період липень 2021 року - травень 2022 року об`єми газу відображалися оператором газорозподільних мереж (АТ «Рівнегаз» для постачальника ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ») на рівні «0». Особисто, ОСОБА_1 ймовірно жодні заходи щодо фактичного відображення спожитих обсягів природного газу не вживалися. Відтак, всі об`єми газу, які були спожиті ОСОБА_1 , зокрема у період, коли об`єми передавалися на рівні «0» були безпідставно передані ТОВ «ГК «Нафтогаз України», переплата, у зв`язку з чим у позивача утворилася.

Отже, має місце грубе невиконання обов`язків АТ «Рівнегаз» щодо належного обліку природного газу, а також самого позивача щодо передачі показників лічильника газу оператору газорозподільних мереж.

У відповіді на відзив від 25.08.2025 представник позивача - адвокат Щербяк Ю.В. зазначає, що відповідачем не заперечувався розмір переплати ОСОБА_1 перед ТОВ "Рівнегаз Збут", проте внаслідок того, що побутових споживачів було "заднім числом" переведено до постачальника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", у ТОВ "Рівнегаз Збут" з врахуванням введення воєнного стану виникли форс-мажорні обставини, а тому вони не можуть своєчасно повернути кошти, які ОСОБА_1 сплатив їм, однак обіцяють їх йому повернути в порядку черги.

Представник позивача - адвокат Щербяк Ю.В. у поданій заяві від 14.10.2025 позов підтримала, просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача.

Представник відповідача Якимчук О.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2500. Цей Договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Згідно п. 2.1 за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 9.2 Типового договору постачання природного газу споживачам у разі недосягнення згоди щодо спірних питань шляхом переговорів Сторони мають право звернутися із заявою про вирішення спору до Регулятора чи його територіального підрозділу та/або передати спір на вирішення суду.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживаю імаю обов`язки зі сплати спожитих в будинку комунальних послуг, зокрема за користування та розподіл природного газу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правил постачання природного газу надавав послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08 червня 2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам» з 01 травня 2022 року постачання природного газу всім побутовим споживачам здійснюється іншим постачальником природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Внаслідок зміни постачальника мій особовий рахунок було змінено на № НОМЕР_2 .

За даними наданими ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за травень 2022 року об`єм споживання газу складає 3166,28 куб.м., в той час як об`єми газу для постачальника «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» у період з лютого-червня 2021 року відображалися заниженими, а починаючи з липня 2021 року по травень 2022 взагалі на рівні «0» і за словами ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» «ймовірно всі об`єму газу, які були спожиті позивачем у ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» передані ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у зв`язку з чим у ОСОБА_1 утворилася переплата за спожитий природний газ в сумі 25 129,53 грн.» по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

17 вересня 2022 року позивачем було надіслано заяву про повернення помилково сплачених коштів до ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ», відповідь на яку ОСОБА_1 не отримав. Вже в квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача зі скаргою, в якій повторно попросив повернути кошти, але відповіді також не надійшло. Інформацію про отримання та реєстрацію своєї заяви позивач дізнався з відповіді ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на адвокатський запит № 81-05/25 від 05.06.2025, у якій вказано, що «заява отримана, зареєстрована та включена бухгалтерією Товариства у Реєстр на повернення згідно черговості надходження заяв споживачів», тобто відповідач переплату визнає, але спираючись на Сертифікат про форс-мажорні обставини № 5600-23-4656, зловживає правом яке він йому надає та не повертає кошти у строк визначений законом.

Це створило ОСОБА_1 значні незручності, оскільки за весь час накопичення переплати, на його рахунку ТОВ «ГК «Нафтогаз України» утворилася заборгованість у сумі, що незначно відрізняється від суми переплати, яку позивач був змушений виплатити під загрозою припинення газопостачання. Отже, якби ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» вчасно повернуло суму переплати, у ОСОБА_1 не виникало би проблем з оплатою заборгованості на особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

Згідно з п. 3.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядок надання компенсації споживачам за їх недотримання, затвердженими Постановою НКРЕКП 21.09.2017 № 1156 (у редакції постанови НКРЕКП 10.11.2022 № 1415) до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належитьповернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача.

Пункт 3.5 Мінімальних стандартів та вимог передбачає, що постачальник надає споживачу компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу шляхом врахування суми відповідної компенсації у рахунку за спожитий природний газ у строк не більше 45 днів з дня недотримання мінімального стандарту якості.

Відповідно до п. 10.1 Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Але відповідно до п. 10.4 цього ж договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Згідно з п. 50 Постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 910/15264/21 неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Отже, внаслідок несвоєчасного повідомлення про форс-мажорні обставини Відповідач втратив можливість звільнення від відповідальності за неповернення переплати у п`ятиденний строк від отримання письмової вимоги, тож згідно з Додатком 3 до Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядку надання компенсації споживачам за їх недотримання розмір компенсації складає 600 грн. (шістсот гривень).

Судом встановлено, що сума переплати становить 25129 грн. 53 коп., вдтак вказана сума переплати в числу вимог чинного законодавства має бути повернута ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги доведені стороною позивача в повній мірі, а тому позов підлягає до задоволення.

Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивача, то суд зазначає наступне.

До позовної заяви представником позивача - адвокатом Щербяк Ю.В. долучено такі підтверджуючі документи про надання правничої допомоги позивачу: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Щербяк Ю.В. ОСОБА_1 від 22.07.2025, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу згідно з договором про надання правничої допомоги № б/н від 20.05.2025, згідно якого сума вартості наданих послуг становить всього 7 000 грн., квитанцію про сплату за договором про надання правничої допомоги в розмірі 5 445 грн. від 18.08.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" про стягнення коштів задоволити частково.

Стягнути з ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 суму переплати у розмірі 25 129,53 грн.

Врахувати суму компенсації у розмірі 600 грн. у рахунку за спожитий природний газ та стягнути разом із сумою переплати.

Стягнути з ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут", місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 16А; .

Суддя Н. Г. Кучина