КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 753/3404/25
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панчошака Олександра Дмитровича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року позов задоволено.

На вказане рішення суду 26 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Панчошак О.Д. через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

1 жовтня 2025 року матеріали справи витребувано з Дарницького районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 14 жовтня 2025 року.

Однак апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення вказаної норми процесуального права у апеляційній скарзі не зазначено всіх учасників справи, зокрема відповідачку ОСОБА_1 та її місце проживання чи перебування.

Також у порушення п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано докази направлення її копії відповідачці ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 43 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, представнику ОСОБА_1 - адвокату Панчошаку О.Д. необхідно скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, направити її до Київського апеляційного суду та надати докази направлення її копії іншим учасникам справи відповідно до вимог ст. 43 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до апеляційної скарги не доданий документ про оплату судового збору, а представник відповідача посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 вказаного Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 вказано, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17. Підстави для відступу від неї відсутні».

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, отже даний позов не пов`язаний з порушенням прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, а відтак правових підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, яким стягнуто з відповідача заборгованості за кредитним договором, немає.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги фізичною особою на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028грн, а відтак судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає сплаті у розмірі 3 633грн 60 коп. (3 028 грн. х 150%) х 0,8).

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 633грн 60 коп., а його представнику - адвокату Панчошаку О.Д. направити на адресу Київського апеляційного суду документ, який підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панчошака Олександра Дмитровича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року залишити без руху, надавши представнику відповідача п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надання документу про оплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута адвокату Панчошаку Олександру Дмитровичу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя