Провадження № 2-о/369/631/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення заяви без руху)

10.10.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 202 5 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в якій просила суд:

1. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 07 липня 2017 року у ВРАЦС Шепетівського району м. Нетішин, актовий запис №111.

2. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю, ОСОБА_1 .

3. Стягнути з батька дитини ОСОБА_2 аліменти на користь матері, ОСОБА_1 , на утримання дитини в розмірі: 25% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш як 27 500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до чинного законодавства, до досягнення дитиною повноліття.

4. Зазначити, що мати дитини не заперечує проти участі батька у вихованні, а також щодо спілкування з дитиною на умовах взаємної згоди сторін.

5. Повернути позивачці її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, вважаю, що заяву слід залишити без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За змістом ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175,177 вказаного Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст. 109 Сімейного кодексу України.

Порядок розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, врегульовано нормами ст. 109 СК України, яка передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 12 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Виходячи з аналізу норми ч. 3 ст. 293 ЦПК України, при розгляді справи за заявою подружжя про розірвання шлюбу, яке має дітей, суд з`ясовує, чи є їх волевиявлення взаємним та дійсним, чи підтримує кожний із подружжя подану ними спільну заяву про розірвання шлюбу, чи існує спір про право.

Всупереч норм ст. 293 ЦПК України подана до суду заява сформована в системі «Електронний суд» та підписана (подана) лише одним з подружжя ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі батька у забезпеченні умов життя дитини та умов особистого виховання дитини тим із батьків, хто проживатиме окремо.

Так, як зазначалося вище, нормами ст. 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя має подати до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Законодавець додатково передбачив у ч. 2 ст. 109 СК України обов`язкову нотаріально посвідчену форму для договору між подружжям про розмір аліментів на дитину. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Натомість, з матеріалів поданої заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя вбачається, що її подано в електронному вигляді виключно від імені одного заявника ОСОБА_1 , за змістом якої є вимоги про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку окремого провадження, що передбачає звернення до суду обох заявників. Крім того, заявником до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував наведені у заяві обставини щодо того, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі батька у забезпеченні умов життя дитини та умов особистого виховання дитини тим із батьків, хто проживатиме окремо.

Вказані обставини у сукупності унеможливлюють вирішення судом питання про відкриття провадження у справі, з огляду на що, подана заява підлягає залишенню без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви у новій редакції з долученням відповідних доказів.

Так, суд зазначає, що для розгляду справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя в окремому провадженні, мають бути наявні такі умови:

- подружжя має спільне бажання розірвати шлюб, яке виражається в поданій до суду відповідній спільній заяві;

- між подружжям вирішені всі питання, пов`язані зі сплатою аліментів на утримання дитини, місцем проживання дитини, забезпечення умов її життя, а також її виховання, що підтверджується відповідними договорами передбаченими положеннями ст. 109 СК України;

- після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя, а також права дітей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 185, 258-261, 293, 294 ЦПК України, ст. 109 СК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення заявнику ухвали, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА