Справа № 452/4703/24
Провадження № 2/455/363/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №452/4703/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рабінович М.П. звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 21.05.2024 року о 18 годині 15 хвилин рухаючись по вул. Підлісній в с. Тершів Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Осtavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на велику рогату худобу - корову, що вибігла на дорогу, чим порушив п.1.5 та п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

За цим фактом 21.05.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.06.2024 року в справі №452/1857/24 про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Власниця великої рогатої худоби (корови) є ОСОБА_2 , яка за нею не догледіла, допустила вихід звірини на проїзну частину дороги і тварина самостійно ходила по дорозі.

Також відповідачка не перевірила, чи належним чином припнута тварина та не вжила заходів спрямованих на запобігання швидкого пересування тварини (плутання ніг), у результаті чого корова раптово вибігла на проїзну частину автодороги, що спричинило ДТП та заподіяння позивачу майнової і моральної шкоди.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову та моральну шкоду, внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 116 113,05 грн., з яких 101113,05 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля) + 15 000,00 грн. (моральна шкода) та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору сплаченого за подання цієї позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою судді від 10.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 27.01.2025 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 21.02.2025 року.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року справу призначено до розгляду по суті на 12 годину 00 хвилин 21.02.2025 року.

Ухвалою суду від 21.02.2025 року цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією на розгляд Старосамбірського районного суду Львівської області.

18.03.2025 року справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 20.03.2025 року позовну заяву залишено без руху.

27.03.2025 року недоліки позову представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Цап А.Р. усунуто.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 24.04.2025 року.

18.04.2025 року до суду від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Щербана М.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 21.05.2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, рухаючись по вул.Підлісній в с.Тершів Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda Осtavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на велику рогату худобу - теля, що вибігло на дорогу, чим порушив п.1.5 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а побите автомобілем теля загинуло. За цим фактом 21.05.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за яке передбачено ст.124 КУпАП. Однак, ОСОБА_2 не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення та не залучено до судового засідання, яке відбувалося у Самбірському міськрайонному суді Львівської області. Працівник поліції 21.05.2024 року не надав ОСОБА_2 схему ДТП та копію протоколу про адміністративне правопорушення, тому вона 27.05.2024 року звернулася із відповідною заявою до Відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області з метою одержання документів по факту ДТП та інформації щодо результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення. Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.06.2024 року у справі №452/1857/24 про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 12.06.2024 року відповідачка отримала відповідь із Відділення поліції №1 про те, що на позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та матеріали скеровано на розгляд в Старосамбірський районний суд Львівської області, але чомусь ці матеріали опинились в Самбірському міськрайонному суді Львівської області і справа відносно позивача закрилась. По факту ДТП ОСОБА_2 хотіла брати участь у судовому засіданні. Додав, що відповідачка є інвалідом 3-ої групи загального захворювання, проживає за рахунок домогосподарства та невеликої пенсії, кошти вистачають лише на продукти харчування та комунальні послуги, а тому отримувала корову та молоде трьохмісячне теля. Так, 21.06.2024 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин відповідачка вигнала свою корову і згадане теля на пасовище і припнула на припони. 21.05.2024 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, на подвір`я відповідачки прийшов працівник поліції ОСОБА_3 і повідомив, що водій автомобіля - ОСОБА_1 збив по вул.Підлісній с.Тершів на автодорозі її теля, яке лежало вже на узбіччі дороги, водій не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався на дорожній обстановці та вчинив наїзд на молоде теля. Окрім того зазначив, що матеріальної шкоди відповідачкою не було заподіяно позивачу, оскільки відсутня будь-яка вина відповідачки, а мала місце вина водія, який в населеному пункті не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався на дорожній обстановці та вчинив наїзд на молоде теля. З приводу висновку експерта відмітив, що експертиза проведена однобічно, упереджено, за зверненням позивача, і сама експертиза проведена 30.09.2024 року, тобто ще до звернення до суду, а позовна заява позивачем подана аж через три місяці, і все це носить сумнівний характер. Розмір суми є необ`єктивний, адже як видно із фото-таблиць, які додаються, транспортний засіб отримав дрібні механічні пошкодження передньої правої сторони, за такі кошти як зазначено в експертизі можна зробити капітальний ремонт цілого автомобіля або купити новий автомобіль, а так складається враження, що молоде трьохмісячне теля нібито поскакало і потоптало весь автомобіль. Просив врахувати, що матеріальні витрати також підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідної страхової компанії, оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів у сумі 15000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди, то проти задоволення цього позову заперечив та вважає, що ця вимога не може не може бути задоволена судом так як не підтверджена належними доказами.

24.04.2025 року підготовче засідання відкладено на 15 годину 00 хвилин 21.05.2025 року.

13.05.2025 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цап А.Р. надійшла відповідь на відзив, в якій адвокат просила позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. Зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 , як власниця великої рогатої худоби (корови) за нею не догледіла, допустила вихід звірини на проїзну частину дороги і тварина самостійно ходила по дорозі. Також відповідачка не перевірила, чи належним чином припнута тварина та не вжила заходів спрямованих на запобігання швидкого пересування тварини (плутання ніг), у результаті чого корова раптово вибігла на проїзну частину автодороги, що спричинило ДТП та заподіяння позивачу майнової і моральної шкоди. Окрім того, доводи відповідачки ОСОБА_2 про те, що експертиза проведена однобічно, упереджено, за зверненням позивача ОСОБА_1 , а також те, що висновок експерта експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ №142 від 30.09.2024 року складеного судовим експертом Вербовим В.В. на замовлення ОСОБА_1 , підготовлений ще до звернення з даним позовом до суду носить нібито сумнівний характер є нічим не підтвердженими припущеннями відповідачки та не ставить під сумнів належність як доказу у даній справі даного висновку експерта, оскільки такий підготовлений на замовлення позивача компетентними особами у спосіб та порядку встановленому законом та чинне законодавство не забороняє, а навпаки покладає обов`язок на позивача ОСОБА_1 щодо збирання доказової бази перед зверненням до суду за захистом своїх прав. Крім зазначеного, внаслідок вищезазначених протиправних дій позивачу ОСОБА_1 була спричинена також моральна шкода. Наявність моральної шкоди виразилась душевними стражданнями, переживаннями, докорами сумління, розчаруванням, відчуттям несправедливості, тривалої невизначеності та стресами пережитими позивачем ОСОБА_1

21.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 годину 00 хвилин 01.07.2025 року, яке неодноразово відкладено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник адвокат Цап А.Р. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Щербан М.Я. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він є інспектором патрульної поліції Відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області. 21.05.2024 року ним було здійснено реагування на повідомлення зі служби 102, в результаті якого було встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ВРХкорову, що вибігла на дорогу, котра належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ніхто із громадян не постраждав, але транспортний засіб отримав механічні пошкодження передньої правої сторони. На водія ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. Додав, що теля було 40 м від дороги в лозах. Відповідачу ОСОБА_2 спершу казала, що то її теля, а потім заперечувала, що то її тварина. На шиї в теля нічого не було. Тварина була червого-білої масті. Видимих травм на теляті не було видно. Розмітки на дорозі не було. В автомобіля був пошкоджений бампер, крило та фара. Відповідачка ОСОБА_2 на телятко документів не надавала. Жодних пасків, ланцюгів, шнурів теля не мало на собі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що відповідачка ОСОБА_2 є його знайомою. Він мав коня і 21.05.2025 року ввечері їхав на поле. По дорозі він бачив припнуту корову і біля неї теля. Того дня самої дорожньо-транспортної пригоди він не бачив. Згодом до нього подзвонила ОСОБА_2 та попросила допомогти привезти теля, яке збила машина. Теля лежало в корчах, воно було червоно-білої масті. Це було на дорозі в сторону с.Лаврів, десь 1-2 км від траси «Львів-Самбір-Ужгород». Він з ОСОБА_5 взяв теля і вони разом занесли його до стайні. На шиї в теля був шнур, тобто воно було припнуте.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що відповідачка ОСОБА_2 є його сусідкою. В травні 2024 року він йшов на поле та бачив теля, яке було в загорожі з коровою. Теля було червоно-біле, віком 2-3 місяці. Воно не було припнуте і не мало зв`язаних ніг. Аварії він не бачив. До нього подзвонила відповідачка і попросила допомогти погрузити теля на підводу. Коли він прийшов на місце, то побачив машину поліції, машину яка була учасником ДТП (водія та його дружину). Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Згодом приїхав ОСОБА_4 підводою на яку вони погрузили теля. Подія мала місце біля 15 години 00 хвилин, а назад він йшов і бачив вже поліцію близько 18 години 00 хвилин. Теля на дорозі не було, воно знаходилося в кущах. Авто стояло в напрямку с. Лінина, на узбіччі з правої сторони. В автомобіля був зігнутий капот, права фара, праве крило. Гальмівного шляху чи слідів крові не було. Подія була десь 1 км+800м від траси в напрямку с. Лаврів. Ділянка дороги пряма, сама дорога рівна, без вибоїн. Це було десь 50 м від загорожі, де було теля.

Суд, вислухавши позиції учасників процесу, свідків, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Так, постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.06.2024 року по справі №452/1857/24 провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.11-15).

З обставин, встановлених в зазначеній постанові суду вбачається, що 21.05.2024 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Підлісній в с. Тершів Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на велику рогату худобу (далі ВРХ) корову, що вибігла на дорогу, чим порушив п.1.5 та п.12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. За цим фактом 21.05.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП. Однак, матеріали справи не містили доказів, які б вказували на те, що в результаті порушення ПДР України ОСОБА_1 було пошкоджено майно, отже в діях останнього відсутній обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона), передбаченого ст.124 КУпАП, а також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено даних фізичної особи, яка є власником пошкодженого майна, не вказано місце знаходження чи місце проживання потерпілої особи, а також за наявності пошкоджень будь-якого майна внаслідок ДТП не визначено та не зазначено розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідним особам. Враховуючи те, що з матеріалів справи, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, працівником правоохоронного органу не вказано відомостей про отримання пошкоджень ВРХ та про її належність певній фізичній особі, а просто пошкодження автомобіля, власником якого є ОСОБА_1 , через наїзд на ВРХ, котра раптово вибігла на дорогу перед автомобілем, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідальність настає лише у випадку пошкодження чужого майна, а жодних небезпечних наслідків, пов`язаних із ДТП, не настало, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначена постанова не оскаржувалась і не скасована.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 автомобіль марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (а.с.44, зворотньої сторони).

Згідно висновка експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 30.09.2024 року пошкодження автомобіля «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 21.05.2024 року, які визначені при його дослідженні 02.09.2024 року - зазначені у п.1.3. дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фототаблиць додатку.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дослідження становить: 101113,05 грн., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження у ДТП 21.05.2024 року, на момент дослідження становить: 61673,69 грн. (а.с.23-44).

Так, згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Судом під час розгляду справи встановлено, що транспортний засіб (джерело підвищеної небезпеки) автомобіль марки «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , - механічно ушкоджено в дорожньо-транспортній пригоді, через наїзд на ВРЗ, яка раптово вибігла на дорогу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, а також безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

З акту клінічного огляду молодняка ВРХ ідентифікаційний номер НОМЕР_4 відомо, що 21.05.2024 року було оглянуто молодняк ВРХ UA , - телиці, віком 3 місяці, червоно-рябої масті, власником якої є ОСОБА_2 . Тварина лежала, задня ліва нога болюча, набрякла. Відмовляється встати, рух обмежений. Телиця випасалася на узбіччі дороги 21.05.2024 року та була збита машиною і від цього часу не встає так як нога травмована (а.с. 59).

З вказаного вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 , будучи власником домашньої ВРХ (теля), при здійсненні випасу тварини не забезпечив належний, безпосередній контроль за її поведінкою, в результаті чого сталося зіткнення худоби з автомобілем марки «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_1 , який рухався на автошляху. Таким аварійним зіткненням транспортному засобу спричинено механічні пошкодження.

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Суд, з огляду фактичних обставин справи, з урахуванням телеологічного (цільового) й системного застосування вказаних правових норм, - приходить до переконання про наявність законних підстав для покладання на ОСОБА_2 , обов`язку відшкодування майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 пошкодженням майна, оскільки між протиправною поведінкою відповідача, яка виразилася в неналежному контролі за поведінкою домашніх тварин під час супроводження при переході транспортного шляху та спричиненими позивачу матеріальними збитками наявний причинний зв`язок.

При визначенні розміру матеріального збитку, яке підлягає присудженню до відшкодування суд зазначає наступне. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Відповідно ч. 2, ч. 3 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань; висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи.

Водночас, як встановлено судом, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.05.2024 року, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження: а саме було розбито передню праву фару, також автомобіль отримав вм`ятини переднього капоту та переднього правого крила, погнуто передній бампер.

Вказані пошкодження було зафіксовано як і у схемі місця ДТП, з якою повністю погодився ОСОБА_1 , поставивши свій підпис в графі «дані про пошкодження транспортного засобів підтверджую», так і підтверджено показами свідка ОСОБА_3 , котрим було складено вищевказану схему, наданим нив в судовому засіданні.

В той же час, у висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку на ринкової вартості КТЗ від 30.09.2024 року №124 на ст.№10 вказано, що потребує ремонту крило переднє ліве деформоване з вигинами в задній верхній зоні по площині 2х4 см з пошкодженням лакофарбового покриття.

Суд критично ставиться до твердження експерта, що пошкодження лівого переднього крила слід віднести до пошкоджень, які отримав автомобіль «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», наслідок ДПТ 21.05.2024 року, адже дослідження експертом проводилося більш ніж за 4 місяці після ДТП, таке пошкодження не було зафіксовано в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та з відсутністю такого погодився ОСОБА_1 під час складання вищевказаних матеріалів.

А відтак з загальної вартості відновлювального ремонту слід виключити вартість відновлювального ремонту переднього лівого крила автомобіля згідно доданої до висновку калькуляції.

З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги ОСОБА_1 в частині позову про стягнення майнової шкоди частково.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про компенсацію моральної шкоди, - суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням викладеного, оскільки встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 не було вжито заходів для належногозабезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль марки «Skoda Octavia Combi 1.6 TDi», реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_1 , при цьому позивач зазнав психологічного стресу, об`єктивно обумовленого обставинами події, - суд приходить до переконання, що слід визнати наявність передбачених законом підстав для відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи викладене в позовній заяві обґрунтування моральних страждань (істотність вимушених змін у життєвих стосунках; отриманий під час ДТП стрес; тривале за часом позбавлення можливості користуватися автомобілем у власних справах), - вважає необхідним частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 в цій частині та стягнути з ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5000,00 гривень, яка є достатньою для компенсації моральної шкоди.

Що стосується судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, то суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження судових витрат позивачем лише в позовній заяві вкуазано, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 15000,00 гривень.

Позивачем ОСОБА_1 , всупереч п. 2 ч. 2 ст 137 ЦПК України, не надано суду доказів, які підтверджують здійснення витрат на професійну правничу допомогу (квитанції чи меморіального ордеру). Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також в питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору надання правничої допомоги, детального опису виконаних доручень клієнт, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18.

Дослідивши надані докази, вбачається, що представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Цап А.Р. в порядку, передбаченому ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачкою коштів в розмірі 15000,00 гривень, зокрема, не надано відповідних квитанцій, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1571,92 гривня підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16, 23, 1167, 1187, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , завдану майнову шкоду, внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 97522 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот двадцять дві) гривні 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , судові витрати в сумі 1571 (одна тисяча п`ятсот сімдесят одна) гривня 92 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення 16.10.2025 року.

Суддя Пошивак Ю.П.