Справа № 2-о-97/12
У Х В А Л А

09 жовтня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по цивільній справі №2-о-97/12 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2012 року заяву було задоволено, встановлено факт постійного проживання на території, що зазнала радіаційного забруднення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме по АДРЕСА_1 в період з 25 липня 1989 року по 11 серпня 1993 року.

Заявник звернулася з заявою про роз`ясненням рішення в зв`язку з тим, що у описовій частині рішення Коростенський міськрайонний суд встановив, що вона була зареєстрована у АДРЕСА_1 , у період з 25 липня 1989 року по 26 серпня 1993 року. Водночас у резолютивній частині рішення зазначено лише факт її постійного проживання на відповідній території у вказаний період. Через відсутність у резолютивній частині рішення факту декларування/реєстрації місця проживання, відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради відмовляється вносити відповідні відомості до демографічного реєстру. Це створює для неї труднощі в реалізації прав, пов`язаних із отриманням виплати до пенсії.

Просила роз`яснити резолютивну частину рішення Коростенського міськрайонного суду від 23.10.2012 року у справі №2-о-97/12, шляхом зазначення, що факт її постійного проживання на території зони гарантованого добровільного відселення стосується декларування/реєстрації періоду з 25 липня 1989 року по 26 серпня 1993 року, відповідно до встановлених судом обставин, викладених в описовій частині рішення.

Заявник ОСОБА_1 подала заяву, розгляд просила проводити без її участі та задовільнити її вимогу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про роз`яснення рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2, 4 ст.271 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Як роз`яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Підставою для подання заяви про роз`яснення судового рішення є його незрозумілість.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Оскільки заявником було подано заяву про встановлення факту проживання в певний період в певній місцевості, питання що стосується декларування/реєстрації у вказаний період не ставилось, тому таке питання судом не вирішувалось, отже з цього приводу і не може бути роз`яснено, ттм більше шляхом вказівки на те, що встановлений судом факт стосується вчинення певних дій.

Враховуючи вищевикладене, підстави для роз`яснення рішення відсутні. Керуючись ст.271 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У роз`ясненні рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2012 року по справі №2-о-97/12 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк, який обчислюється з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя