Справа № 204/7441/25
Провадження № 2/0203/2367/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Сердягіній О.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Чорної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у спрощеному порядку позов ОСОБА_1 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 9 імені міжнародного гросмейстера О.С. Мороза» Дніпровської міської ради про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати (відпускних), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач звернулася через Чечелівський районний суд міста Дніпра з даним позовом до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 9 ім. міжнародного гросмейстера О.С. Мороза» Дніпровської міської ради, в якому просила суд поновити строк звернення до суду щодо вимог про стягнення компенсації за затримку виплати частини заробітної плати (відпускних) та стягнути з відповідача КПНЗ «ДЮСШ № 9 ім. міжнародного гросмейстера О.С. Мороза» ДМР компенсацію за затримку виплати заробітної плати відповідно до ст. 117 КЗпП України у розмірі 3 983,76 грн.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2025 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 08 серпня 2025 року.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 21 серпня 2025 року після приведення у відповідність з вимогами ст. ст. 175-177 ЦПК України за ухвалою суду від 12 серпня 2025 року позовної заяви, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном сторонами заявами по суті справи.

15 вересня 2025 року від позивачки через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та одночасно через канцелярію суду надійшла заява про відмову від позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати відпускних, заявленої на підставі ст. 117 КЗпП України (а.с.74-76, 79-81).

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року прийнята відмова ОСОБА_1 від її позову до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 9 імені міжнародного гросмейстера О.С. Мороза» Дніпровської міської ради про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати (відпускних) в порядку ст. 117 КЗпП України та провадження у цивільній справі за цими вимогами закрите.

Одночасно з поданням заяви 15 жовтня 2025 року про відмову від позову про стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати зарплати (відпускних) на підставі ст. 117 КЗпП України позивач заявила про доповнення свого позову новими позовними вимогами на підставі ст. 625 ЦК України про стягнення з відповідача 3% річних на суму затриманих виплат у розмірі 5 грн. 89 коп.

22 вересня 2025 року позивач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій заявила про відмову від вимог на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з їх заміною уточненими позовними вимогами про встановлення факту порушення її трудових прав відповідачем шляхом несвоєчасної виплати відпускних, що необхідно для підтвердження її статусу працівника, відновлення ділової репутації, забезпечення подальшого захисту її прав, включаючи можливість звернення за відшкодуванням моральної шкоди у майбутньому.

02 жовтня 2025 року позивач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд розглядати її позов з наступними вимогами, в яких просила суд: 1) визнати факт порушення її на несвоєчасне отримання відпускних, які були виплачені із затримкою; 2) встановити, що відповідачем порушено трудові права позивача, передбачені ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 115 КЗпП України, у зв`язку з тим, що хоч ці вимоги не мають майнового характеру, але їх встановлення є необхідним для подальшого захисту її трудових прав, у тому числі у разі подання позову про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач наполягала на прийнятті до розгляду уточнених позовних вимог в статочній редакції від 02 жовтня 2025 року, вказуючи на помилковість у формулюванні раніше заявлених вимог у заяві від 15 жовтня 2025 року по ст. 625 ЦК України, та у заяві від 22 вересня 2025 року про встановлення факту порушення її трудових прав відповідачем шляхом несвоєчасної виплати відпускних, що необхідно для підтвердження її статусу працівника, відновлення ділової репутації, забезпечення подальшого захисту її прав, включаючи можливість звернення за відшкодуванням моральної шкоди у майбутньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти прийняття уточнених вимог заперечувала.

Згідно п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як видно з матеріалів справи вказана цивільна справа розглядалась в поряду п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України у спрощеному позовному провадженні.

Перше судове засідання, призначене ухвалою суду від 21 серпня 2025 року на 17 вересня 2025 року та цього ж дня розпочатий судовий розгляд за участі позивачки та представника відповідача.

Відповідно, «уточнені позовні вимоги», подані як з заявою 15 жовтня 2025 року, та і з заявами від 22 вересня та 02 жовтня 2025 року подані з пропуском строку на подання такої заяви по суті справи, і жодних поважних причин пропуску такого строку позивачем не наведено, оскільки спростування доводів позивача у відзиві та інших заявах по суті справи відповідачем не є такими поважними причинами пропуску строку на подання відповідної заяви про збільшення/зменшення розміру позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, а тому такі обставини є самостійною підставою підлягають поверненню без розгляду позивачі.

Одночасно, вирішуючи питання прийняття до розгляду заява про «уточнення позовних вимог» суд виходить з наступного.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17 в постанові від 01 листопада 2021 року сформував правову позицію, яка обов`язкова для місцевого суду для врахування, де наголошено на тому, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві, а під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Отже, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Тотожні правові висновки Верховний Суд робив у своїх постанова від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19.

Зміна предмету позову передбачає: спосіб (зміну одних вимог на інші;доповнення наявних позовних вимог; вилучення частини заявлених раніше; коли дані вимоги пред`являються ще іншому відповідачу, якщо вони знаходяться в межах спірних правовідносин) та наслідки (збільшення або зменшення розміру судового збору, заміна відповідача або залучення співвідповідача, третіх осіб, зміну підсудності справи).

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, про що наведена правова позиція у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 липня 2020 року справа № 922/404/19. Зокрема, оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви.

Як видно з заяви позивача від 22 вересня 2025 року та 02 жовтня 2025 року позивач змінила фактичні обставини, на які не посилалась в своїй первісній позовній заяві, і правові підстави звернення, і самі позовні вимоги з новим способом захисту, тобто одночасно змінила як предмет, так і підстави позову, по суті подавши новий позов, у зв`язку з чим така позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі ст. 49 ЦПК України, що не позбавляє позивачу звернутися з відповідним окремим позовом до суду.

Керуючись ст.ст.49, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Змінену позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 9 імені міжнародного гросмейстера О.С. Мороза» Дніпровської міської ради про визнання факту порушення права на своєчасне отримання відпускних, які виплачені з затримкою, встановлення, що відповідачем порушені трудові права позивача, передбачені ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 115 КЗпП України для подальшого захисту прав і подання позову про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складний 17.10.2025

Суддя О.В. Колесніченко