Справа №638/2296/25
Провадження № 2-ві/638/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

при секретарі Зубко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Людмили Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Олександрівської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/2296/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Олександрівської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 12 лютого 2025 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» заяву про відвід судді Рибальченко Л.М. у цивільній справі № 638/2296/25 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 УПК України.

Заява про відвід мотивована тим, що 03 липня 2025 року ним було подано суду заяву про відвід судді Рибальченко Л. М., в якій було обґрунтовано викладено підстави для відводу судді про порушення суддею Рибальченко Л.М. при розгляді справи норм ЦПК України. 07 липня 2025 суд постановив ухвалу про визнання відводу необґрунтованим. Вказує, що в ухвалі суду від 07.07.2025 не був спростовано факт не проведення засідання у день коли справа була призначена для розгляду, а формальне проведення на наступний день, та підпис ухвали суддею не в день проведення засідання, а на наступний день. Зазначає, що в ухвалі суду від 07 липня 2025 року було тільки процитовано норми ст.36, 37 ЦПК і зазначено, що заява про відвід судді Рибальченко Л.М., є необґрунтованою, але при цьому не було доведено підстави для її визнання необґрунтованою та не було наведено доводів, які б спростовували аргументи ОСОБА_1 . Не були спростовані факти не надання матеріалів справи для ознайомлення та не проведення засідання у день коли справа була призначена для розгляду, а формальне проведення на наступний день, та підпис ухвали суддею не в день проведення засідання, а на наступний день. Вказує, що заява про відвід судді Рибальченко Л. М., подається з підстав не виконання вимог ЦПК щодо змісту ухвал суду ст.260 ЦПК і відповідність ухвали вимогам щодо законності і обґрунтованості судових рішень, при вирішенні заяви ОСОБА_1 , про відвід судді Рибальченко Л. М., та постановлення завідомо необґрунтованої ухвали суду від 07 липня 2025 року, що є порушенням ст.260, 263 Цивільного процесуального кодексу України, що є обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л. М.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М. від розгляду цивільної справи №638/2296/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Олександрівської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Олександрівської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2025 року заяву про відвід судді передано в провадження судді Теслікової І.І.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, що визначено ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ч. 1 ст. 36 ЦПК України: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, ч. 4 ст. 36 ЦПК України чітко встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до вказівок ЄСПЛ, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Заява про відвід судді не містить підстав передбачених ст. 36 ЦПК України.

Доводи вищевказаної заяви зводяться до незгоди сторони відповідача з процесуальним рішеннями судді Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М. від 15 квітня 2025 року, у справі № 638/2296/25, та незгодою з діями під час розгляду справи, що не є підставою для відводу відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для задоволення заявленого відводу судді Рибальченко Л.М. суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Людмили Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Олександрівської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Теслікова