Справа № 201/2245/23
Провадження № 2/201/154/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок ДТП.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до змісту вказаної постанови, 22.09.2022 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген Поло», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Стартова з вул. Трудових резервів у м. Дніпрі, виїжджаючи із другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надала переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тесла Модел 3», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував по головній дорозі вул. Трудових резервів з боку вул. Запорізьке шосе. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток власникам та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 року вищевказану постанову від 20.12.2022 року залишено без змін.

Автомобіль «Тесла Модел 3», д/н НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП належав на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта-автотоварознавця Крутіня В.І. від 12.10.2022 року №9259 вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Тесла Модел 3», д/н НОМЕР_2 , становить 1 655 400 грн. У висновку експерт зазначив, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, є такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість. Вартість відновлювального ремонту складає 1 842 231,75 грн., а отже, вартість ремонту складає суму більшу ніж ринкова вартість такого транспортного засобу, з огляду на це вартість матеріального збитку власнику була розріхована у розмірі не більше ринкової вартості транспортного засобу.

На день скоєння ДТП цивільно-правовова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування». Згідно полісу страхування, цивільно-правова відповідальність обмежена лімітом 230 000 грн. Відтак, ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у сумі 230 000 грн.

Однак, оскільки страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої власнику транспортного засобу внаслідок ДТП шкоди, а ОСОБА_2 в добровільному порядку здійснити виплату решти суми немає бажання, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності, а саме відшкодування матеріальних збитків, здійснила продаж належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 на користь бабусі, та цей правочин був визнаний судом недійсним (фраудаторним), що свідчить про її ухилення від відшкодування шкоди.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоди, завдану власлідок ДТП, у сумі 1 425 400 грн., а також моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 грн., та судові витрати (т.1,а.с. 3-8, 85-90).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2023 року під головуванням судді Ткаченко Н.В. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (т.1,а.с.147).

19.07.2023 року представником відповідача адвокатом Стрижаком Є.Ю. суду було надано клопотання про долучення доказів, в якому останній надав суду фото автомобіля «Тесла», д.р.н. НОМЕР_2 , як на підтвердження стану автомобіля, в якому він був ввезений в Україну, та висновок еспертного дослідження №ЕД-19/104-23/23015-ІТ від 13.07.2023 року на підтвердження взаємної вини як позивача, так і відповідача (т.1, а.с.181-198).

08.08.2025 року представником відповідача адвокатом Стрижаком Є.Ю. надано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що позивач не погодився із розрахунком розміру страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника суперечень меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Звертав увагу суду, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на висновок експерта-автотоварознавця від 12.10.2022 року №9259, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Тесла», пошкодженого внаслідок ДТП становить 1 655 400 грн. Однак у вказаному висновку, відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність, а отже він не відповідає вимогам Інструкції №53/5 та, в розуміні ст. 78 ЦПК України, є недопустимими доказом у справі. Також, висновком експерта не визначено вартості авто до ДТП, а позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження вартості автомобіля до та після ДТП. Відсутні відомості щодо місцезнаходження транспортного засобу, зокрема, відсутні відомості чи відчужено авто на час розгляду справи. Крім того, експертом при проведенні експертного дослідження взято до уваги таблицю з сайту «Авто Ріа» щодо автомобіля «Тесла Модел 3», однак, як вбачається з відповідної таблиці, комплектація автомобілів, які порівнюються, не відповідає комплектації з автомобілю позивача. Також, представник відповідача вказував, що 24.05.2022 року автомобіль позивача був придбаний на страховому аукціоні США після ДТП, та його вартість складала 17300 доларів США, що на дату продажу за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 29,25 грн.) еквівалентно 506 025 грн. Отже, автомобіль позивача ввезений на територію України із значними пошкодженнями його частин, ця обставина суттєво впливає на вартість автомобіля, оскільки позивачем вже був виконаний ремонт транспортного засобу після аварії на території США.

Відтак, враховуючи те, що висновок №9259 від 12.10.2022 року, наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77,78 ЦПК України, сторона відповідача вважає, що позивачем не доведено розміру вартості матеріального збитку.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, вказував, що позивач не зазначив у чому саме полягали його душевні страждання, не надав жодних належних і допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди.

Враховуючи вищевказане, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити (т.1,а.с.229-233).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2023 року під головуванням судді Ткаченко Н.В. витребувано від Державної митної служби України копію митної декларації та товарно-супроводжуючі документи на автомобіль марки TESLA, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , тип кузова SEDAN 4-DR, двигун ELECTRIC, 2019 року випуску, на підставі яких здійснювалось митне оформлення вказаного автомобіля; від Територіального сервісного центру МВС 1242 копію документу, де зазначена вартість транспортного засобу для реєстрації транспортного засобу, зокрема, на автомобіль марки TESLA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , тип кузова SEDAN 4-DR, двигун ELECTRIC, 2019р. випуску, що належить ОСОБА_1 , який надав останній при здійсненні державної реєстрації транспортного засобу (т.1,а.с.251).

На виконання ухвали суду від 25.10.2023 року Державною митною службою України 06.11.2023 року долучено до матеріалів справи копії митної декларації та документів, що пдавались при митному оформлені транспортного засобу в режимі «імпорт (випуск для вільного обігу) марки «Тесла», vin-код № НОМЕР_3 . (т.2, а.с.6-38)

На виконання ухвали суду від 25.10.2023 року Територіальним сервісним центром МВС 1242 21.11.2023 року надано суду копії документів, що стали підставою перереєстрації автомобіля «Тесла Модел 3», д.н.з. НОМЕР_2 (т.2, а.с.39-40).

12.02.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Ткаченко Н.В. витребувано від Територіального сервісного центру МВС 1242: копії документів щодо реєстрації 22.09.2022 року транспортного засобу марки TESLA, модель MODEL 3, VIN код НОМЕР_3 , колір синій, тип кузова SEDAN 4-DR, двигун ELECTRIC, 2019 року випуску за ОСОБА_3 ; копії документів (в тому числі договорів купівлі-продажу) щодо всіх подальших перереєстрацій транспортного засобу марки TESLA, модель MODEL 3, VIN код НОМЕР_3 , колір синій, тип кузова SEDAN 4-DR, двигун ELECTRIC, 2019 року випуску. (т.2, а.с.79).

28.02.2024 року представником позивача адвкатом Шпаком В.І. до матеріалів справи суду долучено висновок судового експерта №9740/1 від 14.02.2024 року про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи (т.2, а.с.83-138).

25.03.2024 року представник відповідача адвокат Стрижак Є.Ю. надав суду заперечення на висновок експерта №9740/1 від 14.02.2024 року, вказував, що всупереч нормам ст. 106 ЦПК України, у висновку відсутні відомості, що його складено для подання до суду, а відтак він не є допустимим доказом у справі. Крім того, у вказаному вистовку експерт зазначає, що огляд ним проводився 05.10.2022 року у світлий час доби при природному освітленні на території АДРЕСА_2 , у присутності: довіреної особи власника та представника СК «Альфа-Страхування». Також те, що колір транспортного засобу синій та експертиза проводилась на підставі огляду проведеного 05.10.2022 року. При цьому в матеріалах справи наявний висновок №9259 від 12.10.2022 року, до якого доданий акт огляду авто складений тим самим експертом ніби на те саме авто, у якому колір ТЗ вказується білий. Вказане на думку представника відповідача свідчить про те, що експертом не було проведено огляд та дослідження ТЗ, а висновок експерта містить сфальсифіковані відомості (т.2, а.с.151-153).

11.04.2024 року на виконання ухвали суду від 12.02.2024 року Територіальним сервісним центром МВС 1242 надано суду копії документів, що стали підставою реєстрації та подальшої перереєстрації автомобіля «Тесла Модел 3» (т.2, а.с.160-170).

07.05.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Ткаченко Н.В. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці позивача у цивільній справі № 201/2245/23 ОСОБА_3 , яка є новим власником транспортного засобу. Призначено у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу та судову автотехнічну експертизу. На час проведення обох судових експертиз провадження у справі зупинино (т.2, а.с.190-192).

30.07.2024 року судовим експертом Гайдюком В.В. до суду скеровано повідомлення про неможливість проведення транспортно-товарознавчої експертизи, в якому експерт вказував, що питання в ухвалі суду сформульовані не ясно та їх редакція не відповідає науково-методичним рекомендаціям, відтак запропоновано їх викластив новій редакції (т.2,а.с.209-211).

17.09.2024 року судовим експертом Колпаковим С.С. до суду направлено повідомлення про неможливість проведення автотехнічної експертизи, в обґрунтовання якого вказано, що експертом надсилалось суду клопотання від 18.07.2024 року про надання додаткових відомослей щодо обставин справи, між тим станом на 03.09.2024 року експерту відповідь не надходила, отже експерт позбавлений можливості провести експертне дослідження (т.2,а.с.214-215).

23.10.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Ткаченко Н.В. провадження у справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання (т.2,а.с.238).

19.11.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Ткаченко Н.В. клопотання судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Гайдюка В.В. № КСЕ-19/104-24/23775-АВ від 12.06.2024 року задоволено, змінено перелік питань, вказаних в ухвалі суду від 07.05.2024 року у вказаній цивільній справі. Зобов`язано ОСОБА_3 надати для огляду і проведення дослідження в повному обсязі, колісний транспортний засіб марки «TESLA, MODEL 3», 2019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (VIN-код НОМЕР_3 ), колір білий, за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 37 або повідомити конкретні місце та час, де та коли КТЗ може бути досліджений за місцем його зберігання в присутності зацікавлених осіб, за умови безперешкодного доступу до них і належних умов праці, зокрема, можливості огляду, опису та фотографування, з наданням для проведення дослідження в повному обсязі, вільного доступу до вищевказаного КТЗ та номерів агрегатів, з можливістю демонтажу навісного обладнання. На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинино (т.3, а.с.11-12).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 звільнено у відставку.

У зв`язку з цим розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Л.М. № 14 від 06 грудня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Ткаченко Н.В. (т.3,а.с.17-19)

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2024 року зазначену вище цивільну справу розподіллено судді Куць О.О. (а.с.20-21)

Ухвалою судді від 09 грудня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок ДТП прийнято до свого провадження. (т.3,а.с. 22)

09.12.2024 року вищевказану цивільну справу було направлено до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення транспортно-товарознавчої експертизи (т.3, а.с.23).

11.03.2025 року до суду надійшло повідомлення судового експерта Гайдюка В.В. про неможливість проведення експертизи судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки станом на 03.03.2025 року оплата вартості проведення експертизи не надходила, експерту не надано для огляду колісний транспортний засіб морки «Тесла Модел 3», відтак вищевказане унеможливлює проведення експертного дослідження. (т.3,а.с.36-37)

14.03.2025 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Куць О.О. провадження у вказаній цивільній справі було поновлено та призначено підготовче засідання (т.3, а.с.42).

08 квітня 2025 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Стрижаком Є.Ю. подано клопотання про повторне направлення справи до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 25 листопада 2024 року (т.3, а.с. 50-51).

У судовому засіданні 13 травня 2025 року після з`ясування, що клопотання експерта щодо, зокрема, проведення оплати за проведення експертизи міститься у системі «Електронний суд», у якій зареєстрований представник відповідача, оплата проведення експертизи не здійснена заявником (т.3, а.с. 61), судом відмовлено у задоволенні клопотання про повторне направлення справи до експертної установи для проведення експертизи.

У зв`язку із набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону України від 26.02.2025 р. № 4273-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Соборний районний суд міста Дніпра.

13.05.2025 року ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра під головуванням судді Куць О.О. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. (т.3,а.с.64)

10.06.2025 року представником відповідача Стрижаком Є.Ю. заявлене клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та призначення у справі судової автотехнічної експертизи, оскільки експертиза не відбулась не з вини відповідача, 17 вересня 2024 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, а про його існування сторона відповідача дізналась лише 20 травня 2025 року (т.3, а.с.69-74).

У судовому засіданні 19.08.2025 року представником позивача адвокатом Шпаком В.І. суду надано заперечення на клопотання представника відповідача про проведення експертизи та переходу до стадії підготовчого провадження. В обґрунтування якого вказував, що дії сторони відповідача свідчать про зловживання процесуальними правами, безпідставні посилання на власну необізнаність із рухом справи, вказував на умисне затягування розгляду справи, зокрема, за період перебування справи у суді ОСОБА_2 відчужила належну їй на праві власності квартиру на користь своєї бабусі ОСОБА_5 , що було предметом розгляду у справі 204/2637/23 та вказаний правочин визнано фраудаторним (постанова Верховного Суду від 02 липня 2025 року). Враховуючи недобросовісну поведінку сторони відповідача, та необґрунтованість заявленого клопотання, представник просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. (т.3, а.с.94-95)

З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, ухвалою суду у судовому засіданні від 03.09.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Стрижака Є.Ю. про повернення до стадії підготовчого провадження та призначення у справі судової автотехнічної експертизи відмовлено, сторони мають добросовісно користуватись процесуальними правами, представники сторін своєчасно ознайомлюватись із матеріалами справи, а справа перебуває у суді з лютого 2023 року (т.3, а.с.109-111).

У судовому засіданні представник позивача адвокат Шпак В.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Стрижак Є.Ю. у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у позові відмовити у повному обсязі.

Третя особа- ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про день місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 850 грн. (т.1,а.с.91-92).

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 22 вересня 2022 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Стартова з вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надала переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тесла», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував по головній дорозі вул. Трудових резервів з боку вул. Запорізьке шосе. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток власникам транспортних засобів та механічні пошкодження автомобілям, крім того тілесних ушкоджень зазнала пасажир автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_6 .

Ухвалюючи вказану постанову суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_2 правил переїзду нерівнозначних перехресть доводиться поза розумним сумнівом, а отже правопорушниця мусила надати перевагу у русі водію ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, при цьому судом враховано, що ОСОБА_2 могла уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, оскільки видимість дороги у її напрямку руху при виїзді з другорядної дороги та повороті ліворуч на вул. Трудових резервів в м. Дніпрі не обмежувалась геометричними параметрами дороги, придорожніми спорудами, насадженнями або іншими об`єктами, у зв`язку з чим ця особа мала достатню видимість, на якій з місця водія можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, зокрема автомобіля «Тесла», який наближався перехресною дорогою, що відповідно давало змогу ОСОБА_2 орієнтуватися під час керування для здійснення безпечного маневру проїзду нерівнозначного перехрестя.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху за її напрямком по ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Отже в даній дорожній ситуації ОСОБА_2 не мала перевагу, а тому саме її дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки остання, наближаючись до нерегульованого перехрестя, оглядовість якого їй не обмежувалась, повинна була не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь її участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 року постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2022 року залишено без змін (т.1, а.с.93-95).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача надано суду висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №ЕД-19/104-22/38466-ІТ від 09.12.2022 року: «З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, учасники даної пригоди повинні були діяти: водій автомобіля «Тесла Модел 3», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху; водій автомобіля «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 відповідно до вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху. При заданих на дослідження обставинах ДТП, дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідають вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою. В діях водія ОСОБА_3 , в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з ДТП» (т.1,а.с.123-126).

Стороною відповідача також надано суду висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-23/23015-ІТ від 13.07.2023 року, долучений до матеріалів справи, згідно якого: «Мінімально-розрахункова швидкість руху автомобіля «Тесла Модел 3» перед початком гальмування автомобіля дорівнює 106,3 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Фольксваген Поло» ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.я ПДР. При заданому механізму події, дії водія «Фольксваген Поло» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній обстановці водій автомобіля «Тесла Модел 3» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 «б» ПДР. При швидкості руху автомобіля «Фольксваген Поло» - 10 км/год: при заданому механізму події, дії водія автомобіля «Тесла Модел 3» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 та 12.9 «б» ПДР, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. При швидкості руху автомобіля «Фольксваген Поло» - 23 км/год: при заданому механізму події, дії водія автомобіля «Тесла Модел 3» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. При заданому механізму події, дії водія автомобіля «Тесла Модел 3» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП» (т.1,а.с.193-198).

Оцінюючи вказані висновки експертів як доказ, суд зауважує, що вихідні данні, надані кожною зі сторін експертам, є лише їх власними інтерпретаціями дорожніх ситуацій, в яких опинились останні, а отже свідчить про однобічність проведених досліджень, у зв`язку з чим вказані вище висновки не беруться судом за основу при вирішенні справи по суті та враховуються у системному взаємозв`язку із обставинами, встановленими судовими рішеннями у адміністративній справі, які набрали законної сили.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц зазначив, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Розглядаючи спір, щодо відшкодування шкоди, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 234/16272/15-ц та Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року в справі № 722/1384/15-ц.

На день вчинення ДТП 22.09.2022 року власником автомобіля марки «Тесла», д/н НОМЕР_2 , був позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 22.09.2022 року (т.1, а.с.122).

Отже ДТП сталася в день придбання ОСОБА_1 вищевказаного автомобіля у ОСОБА_3 .

Слід також зазначити, що заявка на перереєстрацію транспортного засобу №788175840 від 22.09.2022 року була подана ОСОБА_1 начальнику ТСЦ 1242 о 15 год. 41 хв. (т.2, а.с.165), а ДТП сталася о 18-30.

Отже, ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу звернувся до суду із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відтак безпідставними є аргументи сторони відповідача, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі.

Посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження № 0000736, внесеного до ЄРДР 02.05.2024 року за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, щодо видачі службовою особою ТСЦ МВС 1242 завідомо неправдивих офіційних документів, суд не приймає до уваги, станом на день розгляду даної цивільної справи жодних осіб не притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, зокрема, поясненнями представників сторін не вдалось з`ясувати на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 0000736 від 02.05.2024 року (т.2, а.с. 180).

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З позовної заяви вбачається, що цивільно-правовова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування», які виплатили страхове відшкодування згідно полісу у сумі 230000 грн. (в межах ліміту), що сторонами не заперечується, а відтак не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця №9259 від 12.10.2022 року ринкова вартість досліджуваного КТЗ, автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 1 655 400 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 1 842 231,75 грн. Відтак, у відповідності з п.8.2. а) «Методики…», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, вважається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження якщо, незважаючи на принцип внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за ринкову вартість. Отже, матеріальний збиток становить 1 655 400 грн. (т.1,а.с.96-120).

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця №9740/1 від 14.02.2024 року вартість відновлювального ремонту, автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 22.09.2022 року, становить 1 809 705,83 грн.; ринкова вартість автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 22.09.2022 року, становить 1 655 400 грн.; вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 22.09.2022 року, становить 1 655 400 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 22.09.2022 року, становить 1 337 380,33 грн. (т.2,а.с.83-138)

Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача про те, що висновок №9740/1 від 14.02.2024 року є недопустимим доказом у справі.

Вказаний висновок складений експертом, що був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, поданий позивачем в порядку, передбаченому ст. 106 ЦПК України, з відміткою, що висновок підготовлений для подання до суду, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України.

За таких обставин, висновок експерта-автотоварознавця №9740/1 від 14.02.2024 року відповідає вимогам законодавства та є у справі належним і допустимими доказом, оскільки протилежного не доведено.

Крім того, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо розбіжності із зазначення кольору транспортного засобу «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 у висновках експерта, оскільки як в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, так і в висновках експерта вказаний один і той самий ідентифікаційний номер транспортного засобу «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , а саме: VIN НОМЕР_3 .

Будь-яких доказів відшкодування позивачу завданої шкоди відповідачем суду не надано.

За приписами ч. 1 п. 8 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому в ч. 1 ст.1187 ЦК України унормовано, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності, в тому числі на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1961-IV).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Оскільки у цій справі спірним є питання відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, то визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд керувався також нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац 1 пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Статтею 28 Закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно зі статтею 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки та відповідають за завдану шкоду.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно пункту 2.2. Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Пунктом 7.17 Методики передбачено якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Відповідно до пункту 7.18 Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

За пунктом 8 Методики (на який посилається експерт у висновку) вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов, зокрема, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 зазначила: «... за змістом статі 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля, вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961- IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП...».

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку № 9740/1 від 14.02.2024 року експерта ОСОБА_7 , попередженого про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , становить 1 809 705,83 грн.; у відповідності з п 8.2. а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТ3, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТ3 не менша за його ринкову вартість, відтак матеріальний збиток становить 1 655 400 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 1 337 380,33 грн; ринкова вартість вказаного автомобіля становить 1 655 400 грн.

Таким чином, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу ( 1 809 705,83 грн.) перевищують ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП (1 655 400 грн.).

Відтак, судом встановлено, що ремонт належного позивачу автомобіля вважається економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, а відтак розмір завданого позивачу матеріального збитку має становити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Матеріали справи свідчать та сторонами не спростовується, що страховиком винуватця ДТП було відшкодовано позивачу (його представнику за довіреністю) 230 000 грн. в межах полісу.

Висновком № 9740/1 від 14.02.2024 року експерта ОСОБА_7 не було встановлено вартість залишків автомобіля після ДТП. Ринкова вартість дослідженого транспортного засобу в стані після пошкодження експертом не розраховувалась.

Однак, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №1242/2023/3586144 від 04.01.2023 року ОСОБА_1 здійснено відчуження транспортного засобу «Тесла Модел 3», д.р.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 за 175 000 грн. (т.2, а.с.168), що також підтверджується заявкою №965370490 від 04.01.2023 року поданою останньою начальнику ТСЦ 1242. (т.2,а.с.167)

Відтак, з метою всебічного встановлення обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, суд враховує зазначені у договорі купівлі-продажу транспортного засобу №1242/2023/3586144 від 04.01.2023 року відомості вартості залишків пошкодженого транспортного засобу після ДТП для визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові № 203/2064/19 від 26 жовтня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступних висновків. Оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищують його вартість на момент ДТП, його ремонт є економічно необґрунтованим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає сума відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 250 400 грн. (різниця між 1 655 400 грн. (вартість матеріального збитку) 230 000 грн.(сума страхового відшкодування) та 175 000 грн. (вартістю транспортного засобу після ДТП)).

Відтак, позов в цій частині позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 759/1587/21.

Тобто наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, при розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.

Тобто, відшкодування моральної шкоди передбачають необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 753/4289/23.

Позивачу внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_2 та у день придбання автомобіля, завдано моральної шкоди, зокрема позивач пережив шок через втрату автомобіля, а також сильні душевні страждання. Позивач виявився позбавленим можливості пересуватися на своєму автомобілі, що в умовах діючих на той час карантинних заходів, а також існування режиму воєнного стану, коли часто терміново необхідно дібратися до укриття, що спричинило позивачу суттєвий дискомфорт та незручності, в останнього порушився нормальний ритм життя, в тому числі пов`язаний з його роботою.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Розглядаючи по суті вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що пошкодження майна позивача внаслідок ДТП безумовно негативно вплинуло на його душевний стан та призвело до моральних страждань. Крім того, ДТП сталася у день придбання ним транспортного засобу та, як зазначив позивач (т.1, а.с.88), він був позбавлений можливості пересуватись на своєму автомобілі, що, зокрема, в умовах воєнного стану, спричинило йому дискомфорт та незручності, порушився звичайний ритм життя.

Отже, наявні правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, однак розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., що на думку суду відповідає засадам розумності, пропорційності та справедливості.

Відтак, позов в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції №446е4е70-7307-489b-80a6-9a852c4b9796 від 01.03.2023 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 13 420 грн. (т.1,а.с.2)

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 11 418,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 209, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 1 250 400 грн. та моральну шкоду - 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 11 418,92 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя О.О. Куць