Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-др/641/18/25 Справа № 641/2519/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря Шумейко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таран Владислава Анатолійовича про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі № 641/2519/25 за позовною заявою адвоката Таран Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комбінат дитячого харчування» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання видати трудову книжку із внесенням запису про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платні, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 адвокат Таран В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та КП «Комбінат дитячого харчування», у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади завідувача виробництвом столової КП «Комбінат дитячого харчування» на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Зобов`язати КП «Комбінат дитячого харчування» видати ОСОБА_1 трудову книжку із внесенням запису про звільнення 07.12.2024 за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП України, з посиланням на відповідний наказ та стягнути з КП «Комбінат дитячого харчування» на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати заробітної плати (з квітня 2022 по березень 2025) 234 000,00 грн без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1937,92 грн.

Рішенням Слобідського районного суду міста Харкова від 25.09.2025 року позов адвоката Таран Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комбінат дитячого харчування» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання видати трудову книжку із внесенням запису про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платні задоволено частково. Визнано трудові відносини між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Комбінат дитячого харчування» припиненими з 12 травня 2025 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Зобов`язано Комунальне підприємство «Комбінат дитячого харчування» видати ОСОБА_1 трудову книжку із внесенням запису про її звільнення з 12 травня 2025 року за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, з посиланням на відповідний наказ. Стягнуто з Комунального підприємства «Комбінат дитячого харчування» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп. В іншій частині позову відмовлено.

01.10.2025 року через систему Електронний суд від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таран В.А., надійшла заява, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

08.10.2025 представником відповідача Чудовським Д.О. через систему Електронний суд подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в яких зазначив, що позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Також, вказав, що з наданих позивачем документів неможливо визначити співмірність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з фактично витраченим адвокатом часом на надання конкретних видів юридичної допомоги позивачу. Крім того, вказав, що заява представника позивача про стягнення судових витрат на правову допомогу не містить ані доводів, ані доказів наявності поважних причин неподання до суду доказів підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до моменту ухвалення рішення у справі, а отже відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Виходячи з наведеного вище висновку Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до висновку, що у разі розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, повинні бути подані до переходу суду до стадії ухвалення судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зазначено, що:

«у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову зазначено, що «Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Враховуючи наведене, повідомляю суд, що у зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції Позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ст. 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Водночас, наголошуємо, що відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Докази понесення цих витрат будуть подані відповідно до абзацу другого ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після прийняття рішення Комінтернівським районним судом міста Харкова у цій справі.» (а.с. 5, 117).

В процесі розгляду справи, зокрема, при поданні заяв/клопотань чи під час участі у судових засіданнях, представником позивача не було надано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на правову допомогу та взагалі не зазначена хоча б орієнтовна сума судових витрат на правову допомогу, яку позивач планує (очікує) понести у зв`язку з розглядом справи.

Також, обґрунтування поважності причин не подання доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду в процесі розгляду справи та до переходу до стадії ухвалення судового рішення справі заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таран В.А. про стягнення понесених судових витрат також не містить.

Тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що докази понесених витрат на правову допомогу подані адвокатом після ухвалення рішення у справі, а зміст заяви про стягнення понесених судових витрат не містить обґрунтування поважності причин не подання ним цих доказів в процесі розгляду справи, зокрема, до переходу до стадії ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення понесених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 137, 141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таран Владислава Анатолійовича про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі № 641/2519/25 за позовною заявою адвоката Таран Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комбінат дитячого харчування» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання видати трудову книжку із внесенням запису про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платні залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -І. В. Чайка