Номер провадження: 22-ц/813/1953/25
Справа № 501/3618/21
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №501/3618/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , за участю третьої особи державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко Олени Сергіївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 червня 2024 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 06 жовтня 2021 року в особі представника ОСОБА_5 до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний брат ОСОБА_6 , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно. За життя ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_1 щодо часток усього майна, що належатиме йому на день смерті, та на користь дитини ОСОБА_3 щодо часток усього майна, що належатиме йому на день смерті. Спадкову справу №118/2019 до майна померлого ОСОБА_6 заведено Чорноморською міською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулась в установлений законом строк. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видано, так як у ОСОБА_1 відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, про що нотаріус вказав у Повідомленні №1272/02-14 від 30 серпня 2021 року. Необхідні нотаріусу документи надати не може так як місцезнаходження оригіналів документів їй не відоме, імовірно такі знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , проте могли бути і загублені спадкодавцем за життя чи знищені. Належність спадкодавцю ОСОБА_6 спадкового майна підтверджено інформацією станом на 14 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після свого двоюрідного брата ОСОБА_6 , що право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджено, спадщину належним чином прийнято, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на підтвердження права власності на спадкове майно, що позбавляє її можливості реалізувати свої права спадкоємця у позасудовий порядок, позивач, з огляду на те, що право позивача на дану спадщину ніким не оспорюється, вважає за необхідне визнати за нею ОСОБА_1 право власності на часток спадкового майна за правом спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

Обраний спосіб захисту права є ефективним, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частки спадкового майна, яке складається з:

однокімнатної квартири загальною площею 28,20 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І. 08 грудня 2000 року за реєстровим №11554;

квартири загальною площею 45,10 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 квітня 2001 року Іллічівською міською радою згідно розпорядження №317 від 04 квітня 2001 року; свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. 08 вересня 2010 року за реєстровим №5220; свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Іллічівської державної нотаріальної контори 17 червня 2014 року за реєстровим №1-615;

будівлі майстерні загальною площею 23,80 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на будівлю майстерні, виданого виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 23 липня 2009 року згідно рішення виконкому ради №490 від 25 червня 2009 року;

земельної ділянки загальною площею 0,060 на, кадастровий номер :01:002:0456, для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 травня 2008 року, серія ЯД №972550;

земельної ділянки загальною площею 0,1066 на, кадастровий номер :02:001:1021, для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори 25 травня 2010 року за реєстровим №1-498;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-8).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі; витребувано у державного нотаріуса Чорноморської міської нотаріальної контори Одеської області Зенченко О.С. належним чином завірені копії заповіту померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та матеріали спадкової справи №118/2019 (т.1 а.с.42).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 в порядку забезпечення позову накладено арешт на спірне спадкове майно; заборонено державному нотаріусу Зенченко О.С. здійснювати видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_3 у спадковій справі №118/2019 (т.1 а.с.95-98).

16 листопада 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області надано копію заповіту ОСОБА_6 (т.1 а.с.103, 104).

27 січня 2012 року позивач ОСОБА_1 подала уточнення позовних вимог, обумовлене тим, що після надання нотаріальною конторою до суду копії заповіту ОСОБА_6 стало відомо, що заповіт складено лише на ім`я ОСОБА_1 щодо усього майна. Позивач зазначила, що у померлого залишилася малолітня дочка ОСОБА_3 , яка спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Оскільки на день смерті ОСОБА_6 спадкоємцями за законом були дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , то обов`язкова частка малолітньої ОСОБА_3 становить спадкового майна. Позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частки спадкового майна (т.1 а.с.122-129).

11 жовтня 2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області надано копію Спадкової справи №118/2019 до майна померлого ОСОБА_6 , копію заповіту ОСОБА_6 (т.1 а.с.185, 186-252).

Відповідач ОСОБА_2 як законний представник малолітньої ОСОБА_3 відзив не подала, про відкриття провадження у справі повідомлена, уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Латій О.В., в судовому засідання 27 червня 2024 року присутньою не була (т.1 а.с.163-166).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 червня 2024 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частки спадкового майна; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 11350,00 грн. (т.2 а.с.12-20).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , залишено без руху для сплати за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 17025,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року продовжено залишення апеляційної скарги без руху для сплати за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 17025,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року за заявою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відстрочено сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 17025,00 грн. до ухвалення судового рішення; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (т.2 а.с.29-34).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи той факт, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, то за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» при відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виносить постанову про таку відмову на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. У спадковій справі та матеріалах цивільної справи відсутня постанова нотаріуса про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. Посилання на лист нотаріуса, згідно якого позивачу відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з неподанням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, є недостатнім, оскільки Законом України «Про нотаріат» передбачено винесення нотаріусом саме постанови, складення листа вказаним Законом не передбачено. Крім того, позивач до позову додала копії усіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідність оригіналу яких засвідчив адвокат як представник позивача, додала звіти про оцінку спадкового майна, в яких міститься посилання на правовстановлюючі документи. За таких обставин, втрата правовстановлюючих документів позивачем не підтверджена. Суд також у рішенні зробив висновок про ненадання доказів того, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені, пошкоджені чи зіпсовані. Суд зазначив, що справа не містить доказів того, що нотаріус ухилявся від витребування необхідних документів для видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину, що навпаки матеріали справи свідчать про протилежне. Правові підстави для захисту відповідних прав судом відсутні. Пред`явлення позову є штучним способом оформити спадщину за рахунок сторони відповідача, на якого покладено обов`язок сплатити судовий збір за необґрунтоване звернення позивача до суду. Відповідач не вчинила жодних винних дій, які б стали підставою для звернення позивача до суду. Крім того, у судове засідання на 27 червня 2024 року сторона відповідача не викликалась; докази сповіщення сторони відповідача про дату, час судового засідання в справі відсутні; про судове рішення стало відомо випадково.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи, як і відсутні дані документи у спадковій справі №118/2019; що хоча представник малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_2 подала 07 травня 2019 року заяву про прийняття спадщини у вигляді обов`язкової частки на підставі статті 1241 ЦК України, проте правовстановлюючих документів для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину до спадкової справи також не долучила. Суд погодився з доводами позивача про те, що вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлоюючих документів, а спосіб захисту права позивача у даній справі є ефективним та таким, що відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Чинне законодавство передбачає обов`язок спадкодавця надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таких у позивача не має. При цьому право нотаріуса на оформлення спадкових прав на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачене пунктом 3 глави 7 розділу 1 Положення можливе лише у разі, коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Матеріали справи не містять доказів, а стороною апелянта також не доведено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені, пошкоджені чи зіпсовані. Доводи сторони апелянта про те, що між сторонами не існує спору щодо оформлення позивачем спадкових прав, є безпідставними. Існування у позивача перешкод в оформленні належних їй прав на спадкове майно не спростовано. Посилання на відсутність в справі постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину як на підставу відмови у позові необґрунтовані, так як факт відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину вбачається з матеріалів справи. Предметом позову є права позивача на спадкове майно, а не оскарження дій нотаріуса. Посилання на штучний характер позову ґрунтується на припущеннях. Матеріалами справи спростовані доводи про те, що відповідач не викликалась у судове засідання на 27 червня 2024 року. Практика Європейського суд з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідач ОСОБА_8 про розгляд справи повідомлялась неодноразово судовими повістками, які повертались з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка на ім`я відповідача надавалась судом її представнику адвокату Латій О.В., що підтверджується матеріалами справи. Посилання сторони апелянта на неналежне сповіщення про відповідне судове засідання є безпідставними, розгляд справи було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства за належного сповіщення сторін (т.2 а.с.72-80).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Щодо порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо даний учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Позов подано до суду 06 жовтня 2021 року, позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Циба В.С.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року, підготовче судове засідання призначено на 16 листопада 2021 року.

Судове засідання 16 листопада 2021 року не відбулося, суддя перебував у відпустці, наступне засідання призначено на 26 січня 2022 року (т.1 а.с.106).

В судове засідання 26 січня 2022 року сторони не з`явились; поштове повідомлення відповідача ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_6 повернулося з відміткою «адресат відсутній»; розгляд справи відкладено на 31 березня 2022 року (т.1 а.с.119, 141).

Судове засідання 31 березня 2022 року не відбулося, суддя перебував у відпустці; наступне засідання призначено на 26 травня 2022 року; поштове повідомлення відповідача ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_6 повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с.140, 145).

28 березня 2022 року представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у зв`язку із введенням на території України воєнного стану (т.1 а.с.146).

В судове засідання 26 травня 2022 року сторони не з`явились, належне повідомлення ОСОБА_2 відсутнє; розгляд справи відкладено на 12 липня 2022 року (т.1 а.с.149).

12 липня 2022 року представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у зв`язку із введенням на території України воєнного стану (т.1 а.с.150-151).

В судове засідання 12 липня 2022 року сторони не з`явились, належне повідомлення ОСОБА_2 відсутнє; в протоколі судового засідання зазначено про закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 05 жовтня 2022 року (т.1 а.с.152).

В судове засідання 05 жовтня 2022 року сторони не з`явились, належне повідомлення ОСОБА_2 відсутнє (судові повістки не надсилались через відсутність фінансування); розгляд справи відкладено на 17 листопада 2022 року (т.1 а.с.153, 154).

17 листопада 2022 року судове засідання не відбулося через відсутність енергопостачання, належне повідомлення сторін відсутнє, розгляд справи відкладено на 18 січня 2023 року (т.1 а.с.155, 156).

09 січня 2023 року представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (т.1 а.с.161-162).

Судова повістка ОСОБА_2 на 18 січня 2023 року на адресу: АДРЕСА_6 повернулося з відміткою «адресат відсутній» (т.1 а.с.168).

18 січня 2023 року представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подала заяву про укладення договору про правову допомогу, відкладення розгляду справи, надання справи для ознайомлення (т.1 а.с.163-167).

В судове засідання 18 січня 2023 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 20 березня 2023 року (т.1 а.с.167).

20 березня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою; розгляд справи відкладено на 11 травня 2023 року, про що представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 повідомлена під розписку в суді (т.1 а.с.171, 172).

11 травня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку перебуванням судді у відпустці; розгляд справи відкладено на 19 червня 2023 року (т.1 а.с.153).

19 червня 2023 року в судове засідання сторони не з`явились, належне повідомлення сторін відсутнє (судові повістки не надсилались через відсутність фінансування); розгляд справи відкладено на 19 вересня 2023 року; про дату судового засідання представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 повідомлена під розписку в суді (т.1 а.с.174, 175, 177).

19 вересня 2023 року представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подала заяву про витребування спадкової справи та про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника у розгляді господарської справи (т.1 а.с.178-179).

19 вересня 2023 року в судове засідання сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 26 жовтня 2023 року (т.1 а.с.181).

11 жовтня 2023 року до суду надійшла копія спадкової справи.

В судове засідання 26 жовтня 2023 року сторони не з`явились; поштове повідомлення відповідача ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_6 повернулося з відміткою «адресат відсутній»; представники сторін не повідомлялись, поштове відправлення позивачу ОСОБА_1 не надсилалось (територія Луганської області не обслуговувалась) розгляд справи відкладено на 31 грудня 2023 року (т.1 с.а.183, 184, т.2 а.с.1).

В судове засідання 19 грудня 2023 року сторони не з`явились, належне повідомлення відсутнє, розгляд справи відкладено на 19 лютого 2024 року (т.2 а.с.3).

19 лютого 2024 року судове засідання не відбулося; розгляд справи відкладено на 27 березня 2024 року (т.2 а.с.4).

В судове засідання 27 березня 2024 року сторони не з`явились; поштове повідомлення відповідача ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_6 повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 повідомлена про дату засідання під розписку в суді; повідомлення ОСОБА_1 не надсилалось (територія Луганської області не обслуговувалась), представник ОСОБА_1 не повідомлявся; розгляд справи відкладено на 23 травня 2024 року (т.2 а.с.5, 6-7, 8).

23 травня 2024 року судове засідання не відбулося; розгляд справи відкладено на 27 червня 2024 року (т.2 а.с.9, 10).

В судове засідання 27 червня 2024 року сторони та їх представники не з`явились, докази повідомлення про дату та час судового засідання відсутнє; постановлено судове рішення по суті (т.2 а.с.11).

Відзив відповідача ОСОБА_2 в справі відсутній, правова позиція відповідача ОСОБА_2 судом не з`ясована, підтвердження ознайомлення сторін та їх представників з матеріалами спадкової справи не має.

Відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 (за даною адресою судові повістки-повідомлення не надсилались).

В квартирі за адресою: АДРЕСА_6 зареєстроване 17 березня 2017 року місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2014 року народження (за даною адресою був зареєстрований ОСОБА_6 з 17 березня 2017 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації 24 січня 2019 року) (т.1 а.с.190).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про розгляд справи ухваленням судового рішення 27 червня 2024 року за відсутності відповідача ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_3 та за відсутності представника відповідача ОСОБА_4 не спростовані.

Посилання у відзиві на практику Європейського суд з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки тощо, у даній справі не є доречним. ОСОБА_2 не є ініціатором позову, про справу їй стало відомо через значний проміжок часу. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 до суду вперше з`явилась 18 січня 2023 року, до того підстав стверджувати, шо ОСОБА_2 була обізнана зі справою, не має. Зі справи не вбачається зловживання відповідачем процесуальними правами щодо явки до суду, з наявних в справі розписок (довідкових листів) вбачається, що з 2023 року представник ОСОБА_4 прибувала до суду у дати засідань, про які їй було відомо.

Зазначені обставини у своїй сукупності підпадають під положення пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України та, відповідно, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Щодо порушення норм матеріального права.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у зареєстрованому 27 січня 2027 року шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.192).

ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.195).

ОСОБА_6 , 1959 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження, мали з 17 березня 2017 року зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.190).

ОСОБА_2 мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.188).

ОСОБА_6 склав Заповіт, посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмиховою О.С. 31 березня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №1-301, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та взагалі усе те, що буде належати йому на день смерті, та на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.196, 251).

Заповіт ОСОБА_6 чинний, у Спадковому реєстрі заповіт зареєстрований 31 березня 2014 року за номером 55920870 (т.1 а.с.197, 201).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років, про що 06 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис №936 Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т.1 а.с.189).

Спадкову справу №118/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 заведено 07 травня 2019 року Чорноморською міською державної нотаріальною конторою Одеської області (т.1 а.с.186-251).

У Спадковій справі №118/2019 заяви про прийняття спадщини подали:

07 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , як спадкоємець з заповітом;

07 травня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , діюча від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , як спадкоємець згідно статті 1241 ЦК України (т.1 а.с.187, 188, 191, 195).

Зі Спадкової справи №118/2019 вбачається, що нотаріусу при поданні 07 травня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини були надані оригінали документів (нотаріус засвідчив 07 травня 2019 року відповідність копій, що були залишені спадковій справі, оригіналам), а саме оригінали:

свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; карток платників податків; свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; свідоцтва про народження ОСОБА_3 (т.1 а.с.189-195);

Свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 2001 року на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з відміткою про видачу ОСОБА_6 08 вересня 2010 року свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири та про видачу ОСОБА_6 17 червня 2014 року свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири; Розпорядження органу приватизації від 04 квітня 2001 року №317; Реєстраційного посвідчення від 14 травня 2001 року на квартиру; Технічного паспорту на квартиру; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 червня 2014 року за реєстровим №1-615; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2010 року за реєстровим №5220 (т.1 а.с.203-205, 220-222, 224-226, 227-229);

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25 травня 2010 року державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою Г.Д., зареєстрованого в реєстрі за №1-498, про набуття у спадщину ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_13 земельної ділянки площею 0,1066, кадастровий номер :02:001:1021, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; Державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:1021 (т.1 а.с.206-207, 208);

Державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0456 (т.1 а.с.219);

Свідоцтва про право власності на будівлю майстерні, видане 23 липня 2009 року Іллічівською міською радою ОСОБА_6 ; Технічний паспорт на будівлю майстерні (т.1 а.с.209-213, 214, 215);

Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , посвідченого 08 грудня 2000 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І., зареєстрованого в реєстрі за №11554, про купівлю ОСОБА_6 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Технічного паспорту на квартиру; Реєстраційного посвідчення на квартиру (т.1 а.с.216-218, 223).

У Спадковій справі №118/2019 нотаріусом зроблено відповідні запити до Реєстрів; спадкоємцем ОСОБА_1 надала Звіти про експерту грошову оцінку земельних ділянок та об`єктів нерухомого майна (квартир, майстерні) (т.1 а.с.246-249а).

Отже, зі Спадкової справи №118/2019 безспірно вбачається, що спадкоємці померлого ОСОБА_6 при зверненні з заявами про прийняття спадщини мали при собі оригінали правовстановлюючих документів на всі об`єкти спадкового нерухомого майна, копії з яких були нотаріусом після засвідчення відповідності оригіналу залишені у спадковій справі.

У Спадковій справі №118/2019 свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видані.

У Спадковій справі №118/2019 нотаріус надала спадкоємцю ОСОБА_1 . Повідомлення від 30 серпня 2021 року №1272/02-14 «Щодо неможливості видачі свідоцтва», за змістом якого вказано, що на підставі глави 10 пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві; оскільки документи не були подані, видати свідоцтво про право на спадщину за законом не вбачається можливим (т.1 а.с.240).

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 подала до суду позов до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно ОСОБА_16 , де в обґрунтування звернення до суду, серед іншого, додала Повідомлення від 30 серпня 2021 року №1272/02-14 нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на спадкове майно та забороною нотаріусу видавати відповідачу ОСОБА_2 яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину.

Оформлення права на спадщину врегульовано Главою 89 Цивільного кодексу України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, іншими законами та нормативно-правовими актами.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1298 ЦК України).

Отже, законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права власності (Глава 89 ЦК України); Книга 6 Цивільного кодексу України «Спадкове право» не визначає визнання права власності на спадщину як спеціального способу захисту прав спадкоємців.

Чинне законодавство та актуальна судова практика направляють на те, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою (п.п.3.27 п.3 глави 10); свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини або з дня державної реєстрації смерті особи у випадках, встановлених пунктом 20 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, або не раніше строків, встановлених у частині другій статті 1270, статті 1276 Цивільного кодексу України (п.п.4.11 п.4 глави 10) ; видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена (п.п.4.12 п.4 глави 10); свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п.п.4.14 п.4 глави 10); при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п.п.4.16 п.4 глави 10); видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна (п.п.4.18 п.4 глави 10).

Згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину (п.3 ч.1 ст.34 Закону); нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п.2 ч.1 ст.49 Закону); нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (ст.49 Закону); на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ст.49 Закону); нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ст.50 Закону).

Отже, для того щоб вважати доведеним, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, вичерпав можливості для нотаріального оформлення спадщини (отримання свідоцтва про право на спадщину), позивач повинен довести, що він з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса, викладені у письмовій довідці щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 належними, допустимими та достовірними доказами не довела, що в неї існують перешкоди для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку, що з об`єктивних причин не має можливості виконати вимоги нотаріуса щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зі Спадкової справи №118/2019 вбачається, що спадкоємці мали оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкування, що ОСОБА_1 здійснено у 2021 році оцінку об`єктів спадкування тощо.

Відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину у Спадковій справі №118/2019 не приймалося шляхом винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, як то передбачено статтею 49 Закону України «Про нотаріат».

Повідомлення від 30 серпня 2021 року №1272/02-14 «Щодо неможливості видачі свідоцтва» не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії у розумінні Закону України «Про нотаріат».

Якщо нотаріус не вчиняє відповідної нотаріальної дії впродовж установленого строку (не видає свідоцтво про право на спадщину або не виносить постанову про відмову у його вчиненні) способом захисту прав спадкоємця є оскарження нотаріальних дій чи відмови у їх вчиненні відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат».

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Відповідач ОСОБА_2 як законний представник спадкоємця ОСОБА_3 не оспорює право позивача ОСОБА_1 на спадщину за заповітом, зазначає про відсутність перешкод для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку, звертає увагу на те, що оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкування не є втраченими, що такі знаходяться у ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 вказує, що до позовної заяви додано копії всіх правовстановлюючих документів, відповідність яких оригіналу посвідчив представник ОСОБА_1 адвокат Циба В.М. Крім того, надана до суду копія спадкової справи також містить копії правовстановлюючих документів, відповідність яких оригіналу посвідчив нотаріус при прийнятті від спадкоємців заяв про прийняття спадщини.

Оформлення права на спадщину видачею нотаріусом свідоцтва про право на спадщину передбачає оплату послуг нотаріуса та оподаткування, розмір та ставка яких визначається для спадкоємців в залежності від ступеня спорідненості.

Спадкоємець малолітня ОСОБА_3 , якій належить право на обов`язкову частку у спадщині, є дочкою спадкодавця ОСОБА_17 .

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 згідно позовної заяви є двоюрідною сестрою спадкодавця ОСОБА_16 , що відповідно і визначає суттєву оплату та оподаткування при оформленні нею права на спадщину на п`ять об`єктів нерухомого майна.

Не є правильним підміна нотаріального оформлення спадщини (зі здійсненням оплати та оподаткування) визнанням в судовому порядку права власності на майно в порядку спадкування (зі сплатою судового збору, що у розмірі є значно меншим ніж оподаткування та оплата нотаріального оформлення). У справі, що переглядається, вбачаються ознаки вказаної підміни, оскільки з матеріалів як спадкової справи, так і цивільної справи не вбачається перешкод для оформлення спадщини нотаріусом.

Правові підстави для задоволення позову відсутні.

За подання апеляційної скарги на рішення суду підлягав сплаті судовий збір в сумі 17025,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення.

За результатами апеляційного перегляду справи рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

За таких обставин, порядку статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 17025,00 грн. за апеляційний перегляд справи підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з серпня 2024 року, призначена до розгляду ухвалою від 25 листопада 2024 року на 18 вересня 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Сторони про судове засідання повідомленні в особі представників адвокатів Циба О.В. та Латій О.В. відповідно доставкою 05 травня 2025 року документу в електронному вигляді «Судова повістка-повідомлення…» на електронну адресу. Подані 16 вересня 2025 року та 18 вересня 2025 року до суду клопотання/заяви представників сторін щодо руху справи підтверджують належне повідомлення; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 18 вересня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 червня 2024 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , за участю третьої особи державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко Олени Сергіївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України за апеляційний перегляд справи судовий збір в сумі 17025 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 20 жовтня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова