Справа № 372/94/25
Провадження № 2-649/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Роза-Л» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 01.08.2015 р. між батьком позивача ОСОБА_2 , як власником земельної ділянки загальною площею 2,0599 га кадастровий номер :03:005:0004 та ТОВ «Роза-Л» укладено Договір №б/н про оренду земельної ділянки. Договір укладено на 7 років від дати його реєстрації. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №320643723 позивач з 19.01.2023 року є власником земельної ділянки загальною площею 2,0599 га кадастровий номер :03:005:0004, розташованої за адресою Київська область, Обухівський район, Семенівська сільська рада з цільовим призначенням для ведення товарного сільгоспвиробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №86. Оскільки строк дії договору оренди закінчувався 10.08.2022 року, то відповідно до п.27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України він вважався поновленим на один рік тобто до 19.08.2023 року. Перед закінченням строку дії оренди позивач як власник земельної ділянки звернулася до відповідача з заявою про не продовження (поновлення) договору оренди крім того в вказаній заяві містилося прохання про передачу ділянки для оброблення власними силами. Позивачка стверджує, що наміру на продовження дії Договору оренди від 01.08.2015 року не мала, про що свідчать заяви про припинення дії договору. Додаткової угоди з відповідачем не укладала, в зв`язку з цим позивачка просить суд зобов`язати ТОВ «Роза-Л» повернути позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0599 га кадастровий номер :03:005:0004, розташованої за адресою Київська область, Обухівський район, Семенівська сільська рада з цільовим призначенням для ведення товарного сільгоспвиробництва.

30.01.2025 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

05.03.2025 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

09.10.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Клапчука Ф.П. надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні належної їй земельною ділянкою не визнає, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту. В той же час ефективним способом захисту на думку відповідача є вимога про визнання відсутнім права оренди, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Клапчук Ф.П. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву позов не визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Враховуючи практику Верховного суду в позові просив відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що позивач згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09 січня 2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Київської області Клименко О.П. отримав у спадок земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0004, площею 2,0599 га, яка розташована на території Семенівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №320643723 позивач з 10.01.2023 року є власником земельної ділянки загальною площею 2,0599 га кадастровий номер :03:005:0004, розташованої за адресою Київська область, Обухівський район, Семенівська сільська рада з цільовим призначенням для ведення товарного сільгоспвиробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №86 виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Київської області Клименко О.П.

Встановлено, що 01.08.2015 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» (орендар) укладено Договір оренди землі № б/н на строк 7 років.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №42131605 рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки винесено 10.08.2015 року.

Відповідно до заяв від 02.11.2011 року, 02.03.2023 року та 28.03.2024 року які направила позивач на адресу відповідача з інформацією про небажання поновлювати договір оренди та з вимогою повернути її земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч.1 ст.6 вказаного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (ст.16 Закону №161-XIV).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1, 3 ст.19 Закону №161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років.

Так, положеннями частини 4 статті 37-1 ЗК України визначено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України «Про оренду землі».

Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Поновлення договорів оренди землі, укладених до 16 липня 2020 року, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Згідно з ст.33 Закону №161-XIV (в редакції чинній на момент укладання договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі №379/1354/18 (провадження №61-1730), від 15 лютого 2023 року у справі №399/295/11 (провадження №61-13035).

Верховний Суд в постановах від 23 січня 2019 року у справі №902/619/17 та від 27 червня 2019 року у справі №923/925/18, застосовуючи положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», зазначив, що реалізація переваженого права на поновлення договору оренди землі, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі. При цьому, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» можлива, як за умови дотримання встановленої цією нормою процедури (ч.ч.2-5 ст.33), так і за наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом і в постанові від 08 травня 2024 року у справі №604/483/23, де касаційний суд також зазначив, що переважне право первинного орендаря на поновлення договорів оренди земельних ділянок не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме - відсутня воля орендодавця на укладення такого договору, який повідомляв орендаря про небажання поновлювати договір оренди землі.

Так, як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до заяв, які направила позивач на адресу відповідача з інформацією про небажання поновлювати договір оренди та з вимогою повернути її земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка висловила категоричну не згоду продовжувати оренду землі, про що відповідач був обізнаний належним чином.

Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України«Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі №379/1354/18 (провадження №61-1730); від 15 лютого 2023 року у справі №399/295/11 (провадження №61-13035).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81,133,137, 141, 258, 259, 263-265, 268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, задовольнити .

Зобов`язати ТОВ «Роза-Л» повернути позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0599 га кадастровий номер :03:005:0004, розташованої за адресою Київська область, Обухівський район, Семенівська сільська рада з цільовим призначенням для ведення товарного сільгоспвиробництва.

.Рішення суду може бути оскаржене до Киівського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.10.2025 року

Суддя