Провадження № 2/752/1756/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.09.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.01.2023 сталося залиття його квартири, у зв`язку з чим КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» 11.01.2024 було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), далі акт. В акті зазначено, що причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, ХВП, тощо зазначено - залиття внаслідок пошкодження на з`єднанні між радіаторами та відводу до стояка опалення (американка) в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку із зазначеним, позивачем укладено договір з ФОП ОСОБА_3 про проведення оцінки розміру матеріального збитку (шкоди) завданого квартирі АДРЕСА_2 , вартість послуг яких склала 4500,00 грн. Відповідно до висновку про вартість майна - розмір матеріального збитку завданого квартирі АДРЕСА_2 з врахуванням фізичного зносу становить 47630,00 грн. Крім того, позивач зауважує, що йому було завдано моральну шкоду, оскільки залиття відбулось не вперше. Відповідно до протоколу випробувань № 0239 центральної біохімічної лабораторії від 12.04.2024 були виявлені цвілеві гриби, що також негативно впливає на проживання та взагалі знаходження в квартирі.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 47630,00 грн, моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн, витрати пов`язані з проведенням звіту про оцінку розміру матеріального збитку у сумі 4500,00 грн та 1200,00 грн за проведення випробувань щодо цвілевих грибів; судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири.

У жовтні 2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

У лютому 2025 представником відповідача подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що без додаткових доказів зараження відсутні юридичні підстави для визнання без міксоміцетів Trichophyton spp у повітрі замкнених приміщень як реальної загрози здоров`ю позивача чи інших мешканців квартири.

У квітні 2025 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в яких просив стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 54661,00 грн, моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн, витрати, пов`язані з проведенням звіту про оцінку розміру матеріального збитку у сумі 4500,00 грн та 1200,00 грн за проведення випробувань цвілевих грибів; судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 прийняти заяву позивача про збільшення позовних вимог від 15 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири. Постановлено, що в подальшому розглядати справу з урахуванням збільшених позовних вимог.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Савченка Сергія Васильовича - керуючого Адвокатським бюро «Речиць та партнери» Речиць В. про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири - відмовлено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - керуючого Адвокатським бюро «Речиць та партнери» Речиць В. про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири- відмовлено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача, зазначив, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування частини квартири, посвідчений 15.08.2009 державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В., зареєстровано в реєстрі за № 10-4239 та свідоцтвом про право власності на житло від 11.06.2001 № НОМЕР_1 , виданим згідно розпорядження державної адміністрації Московського району.

05.01.2023 сталося залиття квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» 11.01.2024 складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Як вбачається із вказаного Акта від 11.01.2024, комісія у складі: інженера 1 категорії ОСОБА_4 , майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, гарячого, холодного водопостачання та водовідведення склали акт про те, що 05.01.2023 в квартирі АДРЕСА_2 сталося залиття внаслідок пошкодження на системі ЦО (центрального опалення), ГВП, ХВП, водовідведення в квартирі АДРЕСА_3 .

В результаті візуального обстеження квартири АДРЕСА_4 виявлено наступні сліди залиття: кімната - 11,3 кв.м.: стеля S = (4,41 кв.м. х 0,2 кв.м.) + (4,41 кв.м. х 0,2 кв.м.) + (4,41 кв.м. х 0,2 кв.м.) сліди від залиття рудого кольору (водоемульсійне покриття); стіни - S = (4,41 кв.м. х 2,52 кв.м.) + (2,55 кв.м. х 2,52 кв.м.) + (1,3 кв.м. х 1,9 кв.м.) сліди залиття рудого кольору (шпалери).

Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, ХВП, тощо є під час з`ясування обставин та вивчення фактів встановлено, що залиття відбулось внаслідок пошкодження на з?єднанні між радіаторами та відводу до стояка опалення (американка) в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 .

Висновки та рекомендації комісії: щодо правил користування приміщення житлових будинків мешканці повинні слідкувати за санітарно-технічним станом інженерних комунікацій та сантехнічного обладнання у своїх помешканнях.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 69212361 від 28.09.2016, власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1875 від 04.02.2016 є ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що залиття його квартири відбувається не вперше, що підтверджується актами про залиття. При цьому, винуватцю шкоди було повідомлено про залиття, та винуватцю, але він на місце залиття не з`явився, акт про залиття йому було надіслано засобами поштового зв`язку.

Згідно Звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди), завданого квартирі АДРЕСА_5 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_8 » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 179/2023) від 04.03.2024 розмір матеріального збитку завданого квартирі АДРЕСА_5 з урахуванням фізичного зносу становить 47630 грн (з урахуванням ПДВ).

При актуалізації звіту про оцінку розміру матеріального збитку завданого квартирі АДРЕСА_6 , виконаному суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_9 » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 179/2023) від 26.03.2025 розмір матеріальної шкоди збільшився до 54661,00 грн.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини другої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом положень частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України) відповідачі звільняються від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання ним шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд дійшов висновку про доведення позивачем на підставі належних та допустимих доказів завдання шкоди його майну, а також доведено розмір спричиненої майнової шкоди з урахуванням збільшених позовних вимог.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Щодо посилання відповідача на те, що експертний звіт про незалежну оцінку, виконаний суб`єктом оціночної діяльності не є достовірним доказом, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами третьою, п`ятою - сьомою статті 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Суб`єкт оціночної діяльності ФОП «Закір?ярова ОСОБА_10 » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 179/2023) від 04.03.2024, яка складала Звіт мала повноваження на проведення експертного дослідження, власним підписом підтвердила, що оцінювач несе відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із чинним законодавством.

Таким чином, суд визнає належним, допустимим та достовірним доказом Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 18 липня 2023 року № 1607/07-2023.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, належних та допустимих доказів, що свідчать про відсутність його вини у завданні такої шкоди, як і не спростовано її розмір. Вказані обставини є підставою для обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, законного представника власника квартири, з вини якого відбулося залиття, обов`язку з відшкодування шкоди, оскільки власність зобов`язує (статті 319 ЦК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача у матеріальної шкоди у розмірі 54661,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується нормами статті 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди, визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено судом, затоплення квартир АДРЕСА_2 відбулось не вперше, що підтверджується: повідомленням ЖЕД № 110 від 15.12.206, актом про залиття квартири від 23.11.2016, актом про залиття від 16.11.2016, заявою власника квартири від 16.11.2016, заявою власника квартири від 11.11.2016, актом про залиття квартири від 01.11.2016, атом про залиття від 23.08.2016, актом про залиття від 15.07.2016, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2022.

Крім того, відповідно до протоколу випробувань № 0239 центральної біохімічної лабораторії від 12.04.2024 були виявлені цвілеві гриби, що як зазначає позивач негативно впливає на проживання та взагалі знаходження в квартирі.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд в цілому погоджується з доводами позивача та вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття підлягає стягненню з відповідача у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем сплачено 4500,00 грн на користь ФОП « ОСОБА_9 » за виготовлення Звіту про проведення оцінки розміру матеріального збитку (шкоди) завданого квартирі АДРЕСА_2 від 04.03.2024, що підтверджується рахунком-фактурою № 00487/24 від 15.01.2024, які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач за послуги з організації проведення мікологічного дослідження ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» сплатив 1200,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000112 від 21.03.2024, які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) завдану майнову (матеріальну) шкоду внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , яке відбулось 05.01.2023 у розмірі 54661 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) завдану моральну шкоду внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , яке відбулось 05.01.2023 у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) витрати, пов`язані із проведенням звіту у розмірі 4500 (чотири п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) витрати, пов`язані з проведенням випробувань щодо цвілевих грибів у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

Текст рішення складений 06.10.2025.

Суддя : Ю.Ю. Мазур