Справа № 473/4663/25
РІШЕННЯ

іменем України

"20" жовтня 2025 р. .Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Булкат М.С.,

за участю: секретаря судових засідань Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 295 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.01.2025 року між сторонами був укладений кредитний договір № 12.01.2025-100000941. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 4 500 грн з загальним строком користування коштами протягом 140 днів з дня надання, а відповідач зобов`язалась вчасно повернути кредит до 31.05.2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,99 % за кожен день користування коштами.

Позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 11 295 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 грн, заборгованість за процентами в розмірі 4095 грн, по додатковій комісії 450 грн та неустойка в розмірі 2 250 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача Рассказов Д.І. не з`явивсь, згідно поданої заяви просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд без її участі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 12 січня 2025 року між сторонами був укладений кредитний договір № 12.01.2025-100000941. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 4 500,00 грн з загальним строком користування коштами протягом 140 днів з дня надання, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит до 31.05.2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,99 % за кожен день користування коштами

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч. ч. 1-3 ст.207, ч. 1 ст.1054, ч. 1 ст.1055 ЦК України, ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.611,612,623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Разом із тим, відповідачкою у справі були вжиті дії, які свідчать про визнання наявності заборгованості за вказаним кредитним договором, а саме: здійснено часткову сплату грошових коштів у рахунок погашення боргу, зокрема:

25 січня 2025 року у розмірі 855 грн;

08 лютого 2025 року у розмірі 855 грн.

Зазначені платежі підтверджують факт визнання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором та свідчать про його часткове виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 11 295 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 грн, заборгованість за процентами в розмірі 4 095 грн, додаткова комісія 450 та неустойка в розмірі 2 250 грн.

Денна процента ставка за договором розрахована згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», виходячи з умов кредитного договору.

Проценти за користування кредитом нараховані в межах строку дії договору по 31 травня 2025 року.

Що стосується нарахування неустойки, то в цій частині слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 вказав, що з аналізу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст.1046,1049,1050,1054 ЦК України слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Зважаючи на наведене, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України, а також сплати неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, та такі нарахування підлягають списанню.

За встановленого, нарахована позивачем неустойка (пеня) не підлягає стягненню.

Таким чином, з огляду на викладене з відповідачки на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 045 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 грн, заборгованість за процентами в розмірі 4095 грн та додаткова комісія 450 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (80 %), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в розмірі 1 939 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код 37356833), заборгованість за кредитним договором № 12.01.2025-100000941 від 12 січня 2025 року в розмірі 9 045 гривень, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 4 095 грн та додаткова комісія 450 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код 37356833) судовий збір у розмірі 1 939 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя М. С. Булкат