Провадження № 2/161/4345/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участю:

представника позивача Красуна В.В.

представників відповідачів Шевченко О.О., Романішиної Т.Л., Денисюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

І. Описова частина.

1.1. Позиція позивача.

23 червня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Державної казначейської служби України (далі відповідач-1, ДКС України), Волинської обласної прокуратури (далі відповідач-2, Прокуратура), Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідач-3, ГУ НП у Волинській області) про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2019 р. ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 203-2 КК України у кримінальному провадженні №0000279 від 02.07.2018 р.

27.05.2019 р. ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року по справі №161/13558/19, який залишений без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 червня 2024 року та постановою Верховного суду від 15 квітня 2025 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.28 ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016) та виправдано, на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачувались.

Позивач вказує, що внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності вона зазнала моральної шкоди. Зазначає, що під слідством та судом перебувала у період з 21 травня 2019 року по 05 червня 2024 року, тобто, 5 років та 15 днів, що становить повних 60 місяців. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення у 8 000,00 грн., а також приписи ч.ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 480 000,00 грн.

У відповідях на відзиви сторона позивача фактично повторила доводи свого позову.

1.2. Позиція ДКС України.

Відповідач-1 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позивач не додала доказів перенесених нею душевних переживань, тобто, доказів понесення моральної шкоди.

Окрім того, вважає, що розмір мінімальної заробітної плати для відшкодування моральної шкоди слід обраховувати виходячи з положень абз.9 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а саме у розмірі 1600,00 грн.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

1.3. Позиція Прокуратури.

Відповідач-2 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позивач не додала доказів перенесених нею душевних переживань, тобто, доказів понесення моральної шкоди.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

1.4. Позиція ГУ НП у Волинській області.

Відповідач-3 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позивач не додала доказів перенесених нею душевних переживань, тобто, доказів понесення моральної шкоди.

Окрім того, вважає, що розмір мінімальної заробітної плати для відшкодування моральної шкоди слід обраховувати виходячи з положень абз.9 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а саме у розмірі 1 600,00 грн.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

1.5. Позиція учасників справи у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні.

ІІ. Мотивувальна частина.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та учасники справи не заперечується, що 21 травня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 203-2 КК України у кримінальному провадженні №0000279 від 02.07.2018 р.

27 травня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Органом досудовому розслідування у цьому кримінальному провадженні було Слідче управління Головного управління Національної поліції у Волинській області, а процесуальне керівництво здійснювалося прокурорами Прокуратури Волинської області, правонаступником якої є Волинська обласна прокуратура.

Позивач, разом з іншими особами, обвинувачувалася у наступному (далі дослівно):

«1. У період з лютого 2018 року по 15.02.2019, ОСОБА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», якими заборонено гральний бізнес, тобто, діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор (якими є будь-які ігри, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості) у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, а також в порушення ст. 4 Закону України «Про державні лотереї в Україні», якими заборонено організацію, рекламу, розповсюдження лотерей, які не мають статусу державних, будучи обізнаний з правилами азартних ігор на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, зміст яких полягав у передачі учасником (гравцем) для адміністратора грального закладу довільної суми грошей, які зараховувалися останнім на рахунок, з використанням персонального комп`ютера адміністратора, що містить код доступу до азартної гри, з використанням якого учасник (гравець) здійснював ставки для участі в азартних іграх на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних корисливих дій, котрий полягав у посяганні на конституційні принципи пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров`я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом вказаним інтересам громадян, а також держави внаслідок несплати податків та інших платежів за отримувані неконтрольовані доходи, і свідомо бажаючи їх настання, обрав джерелом свого постійного прибутку вказану протиправну діяльність зайняття гральним бізнесом.

Усвідомлюючи, що успішна реалізація свого злочинного задуму та досягнення кінцевої мети вчинення злочину без залучення інших осіб будуть неможливими, оскільки для організації вказаної незаконної діяльності потрібні перевірені особи, які будуть утримувати в належному стані спеціально пристосоване для азартних ігор приміщення, з використанням своїх зв`язків залучатимуть гравців, із застосуванням заходів безпеки проводитимуть та контролюватимуть такі ігри, отримуватимуть грошові ставки, видаватимуть виграші, ОСОБА_2 , для втілення свого злочинного задуму, вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та іншими невстановленими особами.

Зокрема, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання доходу від зайняття забороненим видом господарської діяльності гральним бізнесом, розраховуючи на довготривалість та систематичність передбачених планом злочинних дій, ОСОБА_2 в лютому 2018 року (точна дата та місце не встановлено) запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , а в кінці 2018 року (точна дата та місце не встановлені) ОСОБА_3 та іншим невстановленим особам виконувати функції адміністраторів (касирів) в організованих ним ігрових закладах.

При цьому, він запропонував останнім спільно зайнятися протиправною діяльністю гральним бізнесом та переконав їх у тому, що дана діяльність не може бути виявленою та викритою правоохоронними органами за умов здійснення чіткої взаємодії між учасниками групи, направленої на досягнення кінцевої мети організації та проведення азартних ігор, завчасного детального планування злочинів, розподілу ролей, дотримання внутрішньої дисципліни, впровадження заходів прикриття та конспірації. При виконанні та дотриманні розробленого ним плану він гарантував отримання значних кримінальних прибутків і уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Також, ОСОБА_2 зобов`язувався розподіляти між учасниками групи незаконно отримувані за результатами зайняття гральним бізнесом прибутки.

Отримавши від ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та інших осіб добровільну згоду на здійснення тривалої протиправної діяльності, пов`язаної із організацією та проведенням азартних ігор, що заборонена законодавством, ОСОБА_2 розробив єдиний план вчинення злочинів, який довів до відому усім співучасникам.

Так, згідно із розробленим планом роль ОСОБА_2 полягала у пристосуванні спеціального приміщення для підпільного казино, придбання та облаштування такого приміщення спеціальним гральним обладнанням комп`ютерною технікою із доступом до всесвітньої мережі «Інтернет», спеціальним програмним забезпеченням, системою електронних платежів та іншими необхідними атрибутами організації проведення азартних ігор на гроші особами, підшуканими членами даної злочинної групи, розподілення прибутків, отриманих від здійснення незаконної діяльності у сфері грального бізнесу, забезпечення дотримання заходів прикриття злочинної діяльності, тобто в організації та керуванні вчиненням злочинів, забезпеченні фінансування організованої групи.

Роль ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 полягала у виконанні функцій адміністраторів даного закладу шляхом позмінної роботи, інструктувати гравців про умови азартної гри, наданні доступу до цих ігор шляхом прийняття від учасників (гравців) грошових коштів у вигляді ставок, з використанням персонального комп`ютера адміністратора видачі друкованого квитка-чека, що містить код доступу до азартної гри, з використанням якого учасник (гравець) здійснює ставки для участі в азартних іграх на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, видачі виграшів.

Крім цього, ОСОБА_2 свідомо взявши на себе роль організатора створеної ним для вчинення кримінальних правопорушень злочинної групи, повідомив ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та іншим невстановленим особам, що для забезпечення їх злочинної діяльності необхідно дотримуватись розроблених заходів конспірації, зокрема: використовувати засоби відеоспостереження, утримуватись від спілкування по телефону про роботу у закладі.

Також, з метою додаткового залучення клієнтів, шляхом створення привабливих умов відпочинку та якомога тривалішого перебування гравців в гральному закладі, ОСОБА_2 було придбано та встановлено столи, стільці, забезпечено бездротовий доступ до мережі Інтернет (Wi-Fi), влаштовано безкоштовний бар з кавовим апаратом для відвідувачів.

З метою забезпечення прикриття та унеможливлення викриття і притягнення до кримінальної відповідальності членів організованої групи, створення видимості легального функціонування утвореного закладу, ОСОБА_2 наказав використовувати атрибути та символіку миттєвої державної лотереї під вивіскою «Золото Лото».

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з лютого 2018 року, а ОСОБА_3 з кінця 2018 року (точний час не встановлено), будучи об`єднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, зорганізувалися у стійке злочинне угрупування організовану групу, у складі якої, спільно з іншими невстановленими особами, займалися забороненим видом господарської діяльності гральним бізнесом.

А саме, ОСОБА_2 з лютого 2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, орендував нежитлове приміщення на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке обладнав необхідною комп`ютерною технікою та у якому за співучасті з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та в орендованому нежитловому приміщенні на першому поверсі за адресою АДРЕСА_2 , яке обладнав необхідною комп`ютерною технікою та у якому за співучасті ОСОБА_1 та з кінця 2018 року (точний час не встановлено) ОСОБА_3 організував, проводив та надавав можливість доступу до азартних ігор, зміст яких полягав у передачі учасником (гравцем) для адміністратора (касира) грального закладу довільної суми грошей, які зараховуються останнім на рахунок, з використанням персонального комп`ютера адміністратора. Після чого, адміністратор (касир) надавав друкований чек з кодом доступу до азартної гри, що надавало можливість учаснику (гравцю) брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. При цьому, у разі виграшу гравця у грі

ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 здійснювали його виплату. Таким чином, за результатами такої діяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою отримання незаконних доходів, спільно із іншими невстановленими особами, отримували незаконні прибутки.

Зокрема, ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_6 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: м. Луцьк, пр. Грушевського, 1, яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 19.12.2018 в період часу з 11:18 год. по 11:27 год. у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надала можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_7 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_7 для ОСОБА_6 300 гривень, які з використанням персонального комп`ютера адміністратора, остання зарахувала на рахунок, після чого видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_7 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_7 азартної гри та виграшу, ОСОБА_6 здійснила виплату виграшу в розмірі 350 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_1 , а з кінця 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_3 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_1 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 19.12.2018 в період часу з 13:28 год. по 13:46 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надали можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_7 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_7 для ОСОБА_3 300 гривень, після чого остання з використанням персонального комп`ютера адміністратора, зарахувала їх на рахунок та видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_7 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_7 азартної гри та виграшу, ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_3 здійснила виплату виграшу в розмірі 450 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_5 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_5 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 04.02.2019 в період часу з 19:41 год. по 19:46 год. у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надала можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_5 200 гривень, які з використанням персонального комп`ютера адміністратора остання зарахувала на рахунок, після чого видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. В результаті здійсненої ОСОБА_8 азартної гри останній програв вказані грошові кошти в сумі 200 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_1 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_1 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 04.02.2019 в період часу з 19:57 год. по 20:03 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надала можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_1 200 гривень, які з використанням персонального комп`ютера адміністратора остання зарахувала на рахунок, після чого видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_8 азартної гри та виграшу, ОСОБА_1 здійснила виплату виграшу в розмірі 50 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з кінця 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_3 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_3 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 15.02.2019 в період часу з 14:05 год. по 14:08 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надала можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_3 200 гривень, які з використанням персонального комп`ютера адміністратора остання зарахувала на рахунок, після чого видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_8 азартної гри та виграшу, ОСОБА_3 здійснила виплату виграшу в розмірі 50 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 15.02.2019 в період часу з 14:23 год. по 14:28 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надали можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_6 200 гривень, після чого остання з використанням персонального комп`ютера адміністратора зарахувала їх на рахунок та видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_8 азартної гри та виграшу, ОСОБА_6 здійснила виплату виграшу в розмірі 270 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з лютого 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок іа доручень, 15.02.2019 в період часу з 18:13 год. по 18:20 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надали можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_5 200 гривень, після чого остання з використанням персонального комп`ютера адміністратора зарахувала їх на рахунок та видрукували чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_8 азартної гри та виграшу, ОСОБА_5 здійснила виплату виграшу в розмірі 50 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 , діючи відповідно до розробленого ним плану злочинної діяльності, умисно, в складі організованої групи, з корисливих мотивів з кінця 2018 року (точна дата не встановлена) надав можливість ОСОБА_3 проводити азартні ігри у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке він орендував.

У свою чергу, ОСОБА_3 , діючи в складі організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_2 плану злочинної діяльності та його вказівок і доручень, 15.02.2019 в період часу з 18:40 год. по 18:48 год., у нежитловому приміщенні на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ОСОБА_2 , умисно, з корисливих мотивів, надала можливість доступу до азартних ігор ОСОБА_8 . Так, зміст азартної гри полягав у передачі учасником (гравцем) ОСОБА_8 для ОСОБА_3 200 гривень, які з використанням персонального комп`ютера адміністратора остання зарахувала на рахунок, після чого видрукувала чек, який містить код доступу до азартної гри, для здійснення ставок в азартній грі, що надало учаснику (гравцю) ОСОБА_8 можливість брати участь у азартній грі шляхом здійснення ставок на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості. Після завершення ОСОБА_8 азартної гри та виграшу, ОСОБА_3 здійснила виплату виграшу в розмірі 50 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 28 ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016), тобто зайняття гральним бізнесом, вчинене організованою групою».

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року по справі №161/13558/19, який залишений без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 червня 2024 року та постановою Верховного суду від 15 квітня 2025 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.28 ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016) та виправдано, на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачувались.

Отже, зі встановлених судом фактичних обставин справи слідує, що спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а тому врегульовані главою 82 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

2.2. Позиція суду.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон) визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

При цьому, у пункті 1 частини першої статті 2 Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

У розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивач була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності, про що наявний відповідний виправдувальний вирок суду, який набрав законної сили.

Статтею 3 Закону передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

При цьому, у частинах 2 та 3 статті 13 Закону передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Вирішуючи питання про можливість відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд враховує, що вона дійсно довгий час перебувала під слідством та судом, могла мати душевні переживання у зв`язку з цим, втратила нормальні життєві зв`язки у суспільстві, а отже їй слід присудити відповідне відшкодування.

Визначаючи конкретний розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом суд виходить з мінімального розміру моральної шкоди, який визначений у ч.3 ст.13 Закону, тобто, в тих межах, що просить позивач.

Проводячи розрахунок належного відшкодування суд бере за основу період часу з дня повідомлення позивачу про підозру 21 травня 2019 року, до дня набрання законної сили виправдувальним вироком суду 05 червня 2024 року.

Всього під слідством та судом позивач перебувала повних 60 місяці та 15 днів.

Такий порядок обчислення періоду перебування під слідством та судом відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 534/955/17.

Визначаючи розмір мінімальної заробітної плати при розрахунку розміру моральної шкоди, суд враховує правову позицію, яка відображена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року №203/3541/15-ц, та зводиться до того, що за основу береться розмір мінімальної заробітної плати, який визначений станом на день присудження моральної шкоди.

Станом на день ухвалення цього рішення діють норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», стаття 8 якого встановлює з 1 січня 2025 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 8000 гривень; у погодинному розмірі - 48 гривень. Розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму, зазначеного в абзаці дев`ятому статті 7 цього Закону.

В свою чергу, в абзаці дев`ятому статті 7 цього ж Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, становить: з 1 січня 2025 року по 31 липня 2025 року - 1600 гривень, з 1 серпня 2025 року по 31 грудня 2025 року - 2102 гривні.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях: від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 наголосив на тому, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, а тому вказаними актами законодавства не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України, а скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Отже, Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" є спеціальним і саме норми цього Закону регулюють порядок визначення моральної шкоди у спірних правовідносинах. Зміни у вказаний Закон не вносились.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 705/4489/20 (провадження № 61-2214св23) Верховний Суд щодо застосування статті 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" зазначив, що тлумачення наведеної норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Тому, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходять з розміру мінімальної заробітної плати у 8 000,00 грн, який встановлений ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а не у розмірі 1 600,00 грн., як на цьому наполягають відповідачі ДКС України та ГУНП у Волинській області.

Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05 березня 2025 року №161/170/24.

В даному випадку мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди позивачу у зв`язку з її незаконним притягненням до кримінальної відповідальності становить 480 000,00 грн. (8 000 грн. х 60 місяців). Хоча позивач перебувала під слідством і судом на 15 днів довше (60 місяців та 15 днів), вона не просить суд присудити відшкодування за ці 15 днів, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства, який закріплений ст.13 ЦПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивач була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності та у зв`язку з цим перебувала під слідством та судом у період з 21 травня 2019 року по 05 червня 2024 року (60 місяців та 15 днів), суд дійшов висновку, що на її користь слід стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 480 000,00 грн., тобто, задовольнити позов повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКПО: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна казначейська служба України, місце знаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Відповідач: Волинська обласна прокуратура, місце знаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, місце знаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, .

Повний текст рішення складений та підписаний 17 жовтня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська