У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом до суду було подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі спірного виконавчого напису №5376 від 02.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждигайчук Є.Ю. Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждигайчук Є.Ю. може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до правонаступника Акціонерного товариства «Банк Форвард» - Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого напису нотаріуса №5376 від 02.12.2020 року , що не підлягає виконанню.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павленків Тетяна Леонідівна відкрила виконавче провадження №63889396 по стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості на загальну суму 44 009,02 гривень.

Виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса №5376 від 02.12.2020 року , вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю.

Позивач не погоджується з примусовим виконанням виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса, а подальше здійснення виконавчих дій може призвести до неправомірного стягнення з позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) - ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини відмітив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку), підставою для його застосування є - оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, прихожу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу грошових коштів, на які звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене.

Керуючись ст. ст. 149-153,353 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити повністю.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №5376, від 02.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості на загальну суму 40 009,02 грн., яке здійснюється у виконавчому провадженні № 63889396 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павленків Тетяною Леонідівною до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Виконання ухвали доручити - приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павленків Тетяні Леонідівні.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя: Є. П. Тептюк