Провадження № 6/524/190/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни у порядку заміщення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами,

УСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. у порядку заміщення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. звернулась до суду із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами.

У обгрунтування подання зазначено, що у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Автозаводського районного суду міста Кременчука № 524/16028/24 від 14.05.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № від 03.06.2024 в сумі 15960 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 78338250 від 11.06.2025 направлена боржнику рекомендованим поштовим відправленням 416 згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Поштове відправлення повернулося на адресу приватного виконавця з відміткою про за закінчення терміну зберігання.

Під час проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 78338250 на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що боржнику ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0620 га з кадастровим номером :04:000:1767 (Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська територіальна громада, Садівниче товариство «Івушка»), набута на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д. О. за № 793.

Згідно п. 27 зазначеного договору земельна ділянка являтиметься предметом спільної сумісної власності, згоду на придбання якої надав чоловік покупця ОСОБА_2 . Справжність підпису ОСОБА_2 засвідчено на заяві про згоду на придбання земельної ділянки приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. 15.06.2023 за № 792.

Факт перебування боржника у шлюбі з ОСОБА_2 на дату набуття земельної ділянки у власність стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № витягу 4.

З огляду на зазначене, виникла необхідність у визначенні частки майна боржника у майні, яким вона володіє спільно з іншим з подружжя.

Крім того, у поданні зазначено, що наказом Міністерства юстиції України зупинена діяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., тому на підставі ч. 7 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та договору про заміщення приватного виконавця від 16.09.2025 на період зупинення його діяльності його заміщує приватний виконавець Роткевич І.В.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явилась, у поданні клопотала про розгляд за її відсутності. Інші учасники не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (ст. 443 ЦПК України).

Дослідивши надані матеріали, оцінюючи їх в сукупності, судом встановлено наступне.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. перебуває виконавчий лист Автозаводського районного суду міста Кременчука № 524/16028/24 від 14.05.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № від 03.06.2024 в сумі 15960 грн (виконавче провадження № 78338250).

Судом встановлений факт перебування боржника ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2 на дату набуття земельної ділянки у власність, що стверджується витягом № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу.

За боржником ОСОБА_1 під час перебування у шлюбі згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно набуто право власності на земельну ділянку площею 0,0620 га з кадастровим номером :04:000:1767 (Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська територіальна громада, Садівниче товариство «Івушка») на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д. О. за № 793.

Згідно п. 27 вказаного договору земельна ділянка являтиметься предметом спільної сумісної власності, згоду на придбання якої надав чоловік покупця ОСОБА_2 . Справжність його підпису засвідчено на заяві про згоду на придбання земельної ділянки приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. 15.06.2023 за № 792.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні питання про визначення частки в спільній сумісній власності слід враховувати, що згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п. 3 ч.1 ст. 57 СК України).

За загальним підходом, закріпленим у ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Звідси ст. 60 СК України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконавче провадження - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стягнення на майно боржника звертається у розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Натомість, порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений ст. 443 ЦПК України, згідно якої суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб, неявка яких не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

З урахуванням наведеного обгрунтування Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.10.2020 по справі № 2-24/494-2009 сформулювала правовий висновок, згідно з яким, під час розгляду подання державного чи приватного виконавця за правилами ст. 335 ГПК України (визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами) не можуть застосовуватися норми процесуального законодавства, що регулюють позовне провадження. Отже, розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами, передбаченими ст. 335 ГПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків:

норми процесуального законодавства, що регулюють порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, а саме: визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами підлягають застосуванню виключно за відсутності спору про право. У цьому разі відповідно подання державного чи приватного виконавця розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від суб`єктного складу боржника та інших співвласників майна;

за наявності спору про право не підлягають застосуванню норми процесуального законодавства, що регулюють порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, а саме: визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові прийшла до висновку, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Повноваження виконавця на звернення із поданням (позовною заявою) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженнями звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.4, ч.4 ст. 42 ЦПК України).

Так, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно з іншими членами сім`ї (чоловіком), статус якого є спільним сумісним майном, частки яких у цьому праві не зареєстровані, а відтак, право спільної часткової власності у співвласників майна не виникали, що є спором про право, який за усталеною судовою практикою підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, а не в порядку, передбаченому розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

З урахуванням наведеного, подання підлягає залишенню без розгляду, роз`яснивши його право на звернення до суду із заявленою вимогою у порядку позовного провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 4, 42, 247, 258, 259-261, 353, 443 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами.

Роз`яснити право на звернення до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно з іншими членами сім`ї, у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.П. Мельник