Справа № 476/122/25
Провадження № 2/476/127/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Слободніченко В.А.

представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати

В С Т А Н О В И В :

25.02.2025 року представник позивачки ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 05 червня 2023 року ОСОБА_3 набула у власність земельну ділянку площею 6,7061 га кадастровий номер :01:000:0297, розташовану на території Нововасилівської сільської ради Вознесенського (Єланецького) району Миколаївської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЯА № 069683 виданого 21.10.2005 року. 22.06.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено нотаріальний договір оренди земельної ділянки, строком на 49 років. Між тим, в порушення умов вищевказаного договору відповідачем не сплачено позивачці оренду плату за період з 2023 по 2024 роки включно в сумі 4170,70 грн.

Оскільки відповідач умови вищевказаного договору оренди не виконує, орендну плату за користування земельною ділянкою позивачці не виплачує, посилаючись на положення ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року, стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість з орендної плати в сумі 4170 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою від 04.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Витребувано від головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54000, м. Миколаїв, проспект Миру, 34) оригінал та/або засвідчену належним чином копію договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2011 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо земельної ділянки площею 6,7061 га, кадастровий номер :01:000:0297, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Єланецькому районі 30.12.2011 року за № 00477, дата державної реєстрації іншого речового права 04 вересня 2020 року, номер запису про інше речове право: 38095450. Витребувано від Єланецької державної нотаріальної контори (55501, Миколаївська область, Вознесенський район, смт.Єланець, вул.Паркова, 14) оригінал та/або засвідчену належним чином колію договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2011 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо земельної ділянки площею 6,7061 га, кадастровий номер :01:000:0297, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Єланецькому районі 30.12.2011 року за №00477, дата державної реєстрації іншого речового права 04 вересня 2020 року, номер запису про інше речове право: 38095450. Витребувано від відповідача ОСОБА_4 оригінал та/або засвідчену належним чином копію договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2011 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо земельної ділянки площею 6,7061 га, кадастровий номер :01:000:0297, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Єланецькому районі 30.12.2011 року за № 00477, дата державної реєстрації іншого речового права 04 вересня 2020 року, номер запису про інше речове право: 38095450.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про слухання справи.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вважає, що даний позов необґрунтований, а доводи позивачки та її представника не відповідають фактичним обставинам справи та дійсним правовідносинам, які склалися між сторонами. Суду пояснив, що 22.06.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір оренди земельної ділянки. Відповідно до даного договору в оренду передавалося 6,71 га ріллі строком на 49 років. Розмір орендної плати становить 2085,35 грн. в рік. Одразу після підписання вказаного договору відповідач, як орендар сплатив, а ОСОБА_5 , як орендодавець, прийняв орендну плату за весь строк дії договору оренди (49 років) в сумі 102182,15 грн., про що ОСОБА_5 склав письмову заяву, посвідчену державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстровану в реєстрі за № 986. Отже, відповідач в повному обсязі виконав договірне зобов`язання щодо сплати орендної плати за укладеним 22.06.2011 року договором оренди земельної ділянки.

Таким чином, вважає посилання позивачки та її представника на несплату орендної плати, як на підставу для розірвання договору оренди, безпідставними.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, за Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12-13, ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором.

Як встановлено у ході розгляду справи по суті та вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2023 року позивачка, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошиним В.В., який зареєстровано в реєстрі за №578, набула у власність земельну ділянку площею 6,7061 га кадастровий номер :01:000.0297, розташовану на території Нововасилівської сільської ради Вознесенського (Єланецького) району Миколаївської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №069683 виданого 21 жовтня 2005 року Єланецькою районною державною адміністрацією, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04, державна реєстрація права 05.06.2023р., номер запису про право власності 50507304 (а.с. 7, 15).

Із матеріалів справи слідує, що 22 червня 2011 року між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4 укладено нотаріальний договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Єланецькому районі 30.12.2011р. за №00477, дата державної реєстрації іншого речового права 04 вересня 2020 року, номер запису про інше речове право: 38095450 (а.с. 8-11, 39-42).

Відповідно абзаців 8, 9, 10 вищевказаного договору орендар зобов`язаний вносити орендодавцю орендну плату в грошовій формі в розмірі 2085,35 грн, на момент укладення договору, з урахуванням індексації щорічно не пізніше 31 грудня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 12).

Представник позивачки на початку розгляду справи зазначав, що протягом 2023-2024 років відповідач допустив істотне порушення умов договору у вигляді систематичної несплати орендної плати. Зважаючи на те, що вирішити дане питання у позасудовому порядку позивачці не вдалось, вона звернулася за захистом своїх порушених прав до суду та просила розірвати вищевказаний договір оренди землі у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань та стягнути заборгованість з орендної плати в сумі 4170,70 грн.

Представник відповідача, зазначаючи в судовому засіданні про те, що орендна плата в розмірі 102182,15 грн. за весь строк оренди 22.06.2011 року була виплачена відповідачем ОСОБА_5 одноразово, на підтвердження вказаних обставин надав суду письмову заяву, посвідчену державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушевим С.П. та зареєстровану в реєстрі за № 986 (а.с. 51, 67).

В силу статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до прикінцевих положень договору оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення та його державної реєстрації.

Отже, обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати та право орендодавця на її отримання виникло після підписання вищезазначеного договору оренди землі.

Згідно ст. 531 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Таким чином, внесення орендарем коштів за майбутні періоди буде обґрунтованим та вважатиметься орендною платою за користування земельною ділянкою за договором оренди землі (постанова ВС від 22.06.2021 року у справі № 364/546/19).

В судовому засіданні встановлено, що дійсно між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 виникли договірні відносини з приводу оренди земельної ділянки, а саме позивачка ОСОБА_3 успадкувала права та обов`язки відповідно до ст. 1218 ЦК України по договору оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року, який було укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

В ході розгляду справи встановлено, що після укладення договору оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року, сторони договору дійшли згоди про зміну порядку сплати орендної плати, а саме ОСОБА_5 погодився передати свою земельну ділянку в оренду на 49 років та отримати орендну плату наперед в сумі 102182,15 грн. Факт передачі грошей підтверджується письмовою заявою, посвідченою державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушевим С.П. та зареєстровану в реєстрі за № 986, в якій є підпис ОСОБА_5 . Дана письмова заява вказує на те, що дії орендаря свідчать про погодження сторонами порядку сплати орендної плати за майбутні періоди (а.с. 51, 67).

З наведеного слідує, що сторони використали свої права відповідно до укладеного договору та ст. 21 Закону України «Про оренду землі», згідно якої розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи представника позивачки, що орендна плата не сплачується в установлені договором строки щорічно, так як фактично в судовому засіданні встановлено, що сторони погодились на виплату орендної плати за майбутні періоди наперед, що є правом сторін договору.

Крім того, суд враховує, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року розмір орендної плати обумовлений 2085,35 грн. За 49 років ОСОБА_5 мав отримати 102182,15 грн. орендної плати. Відповідач ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 вказану суму орендної плати за 49 років (строк дії договору), а тому станом на дату звернення до суду будь-яка заборгованість з приводу сплати орендної плати відсутня.

Суд вважає, що позивачкою та її представником не доведено належними та допустимими доказами фактів систематичної несплати відповідачем позивачці орендної плати за оренду належної її земельної ділянки відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22.06.2011 року, наявності заборгованості з орендної плати, а тому в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати належить відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню на користь позивачки судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 10.10.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова