Справа № 455/1543/21 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 22-ц/811/1343/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника апелянта Шемеляк Г.Т.,

представника відповідача Бущака Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Шемеляк Г.Т. на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно їй, належить на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрований КП «Старосамбірське районне БТІ та ЕО» за реєстраційним номером 28941199 від 23.11.2009 року. Вказаний житловий будинок побудований в 1949 році. В її користуванні перебуває земельна ділянка за вказаною адресою для обслуговування будинку та для ведення підсобного господарства. Земельна ділянка обгороджена. Прохід та заїзд до будинку позивачки був до початку літа 2021 року постійно з часу її проживання у вказаному будинку по сусідній земельній ділянці, якою користувалася, а згодом приватизувала третя особа ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 . Між ними були нормальні відносини, оскільки вони є родичами, однак коли розпочали приватизацію земельної ділянки ОСОБА_3 , тоді почалися непорозуміння.

ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_2 . Будинок збудований у 1970 році. Ще до початку будівництва будинку ОСОБА_3 по земельній ділянці по АДРЕСА_2 проходив заїзд та прохід до будинку. На цьому подвір`ї знаходився старий житловий будинок, звідки фактично походять її батьки та покійного чоловіка ОСОБА_3 . Житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 знаходиться за будинком ОСОБА_3 . Вона є особою похилого віку, 1936 року народження, проживає одна. Все життя вона та її сім`я користувалися проходом, проїздом попри будинок АДРЕСА_2 , оскільки не має іншої можливості зайти з центральної вулиці Шевченка чи заїхати будь-яким видом транспорту до свого будинку, як окрім вказаного заїзду та проходу.

В 2017 році на адресу ОСОБА_3 . Мурованською сільською радою скеровано листа, згідно якого сільська рада повідомила про те, що спільний заїзд до житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 залишається спільним без права приватизації обома сторонами. 23.11.2017 року сесія Мурованської сільської ради прийняла рішення №257, яким надала їй дозвіл на виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,25 га для передачі власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель в АДРЕСА_1 , з земель громадської забудови. Вона звернулася до спеціалізованої землевпорядної організації - ПВФ ПП «Землі Прикарпаття» для виготовлення землевпорядної документації. Паралельно, ПВФ ПП «Землі Прикарпаття» займалося виготовленням технічної документації і для ОСОБА_3 . При цьому у технічній документації ОСОБА_3 існуючий заїзд до ділянки, будинку ОСОБА_1 не показали і включили до загальної площі земельної ділянки для передачі у приватну власність, а у технічній земельній документації ОСОБА_1 заїзд вказаний по ділянці ОСОБА_3 як існуючий.

У 2019 році ПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі рішення сесії Мурованської сільської ради розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі по АДРЕСА_1 з метою безоплатної передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки під ОЖБ. Інженером - землевпорядником розроблено кадастровий план, план меж земельної ділянки, яка закріплена за будинковолодінням позивачки площею 0,2814 га. Заїзд до будинковолодіння та її земельної ділянки, передбачений з АДРЕСА_1 попри будинковолодіння ОСОБА_3 ..

При здійсненні обмірів земельної ділянки по АДРЕСА_2 , власником якої була ОСОБА_3 , та погодженні меж, вона відмовилася як суміжний землекористувач погоджувати межі цієї ділянки, оскільки заїзд включили до загальної площі ділянки.

Мурованською сільською радою прийнято рішення №519 від 31.01.2020 року, яким затверджено акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ОЖБ і 15.07.2020 року сесією Мурованської сільської ради прийнято рішення №573, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 ; передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :06:002:0238, площею 0,1583 га із земель громадської забудови Мурованської сільської ради. Вона письмово зверталася до Мурованської сільської ради з проханням не приймати рішення про безоплатну передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, допоки не вирішено між ними питання про заїзд до будинку, ділянки ОСОБА_1 . Мурованська сільська рада залишила без розгляду вказану заяву, 28.07.2020 року надала інформацію з пакетом документів, які були підставою для прийняття рішення про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1583 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 . У технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 ; кадастровий номер ділянки :06:002:0238, площа 0,1583га., вказані обмеження у використанні земельної ділянки не вказані. Вона не має проходу та проїзду до належного їй будинку та земельної ділянки. З червня 2021 року вона позбавлена відповідачкою та її мамою третьою особою ОСОБА_3 будь-якого проходу та заїзду до належного їй будинку та ділянки, оскільки на воротах встановлено замок, на існуючому проході та проїзді відповідачка облаштувала клумби. Поряд з нею проживає ОСОБА_4 , якому належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :06:002:0225, розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 . По вказаній ділянці не має проїзду чи проходу до земельної ділянки та будинку позивача. ОСОБА_4 обгородив своє подвір`я та город, навколо будинку розміщені різні господарські споруди, навіси та вулики. На її прохання та її родичів до п. ОСОБА_4 відпустити, тобто надати в користування, частину ділянки з приватизованої ним земельної ділянки шириною три метри від центральної вулиці по межі з Янівською (на даний час ОСОБА_2 ) по довжині до будинку позивачки, він категорично відмовився.

ОСОБА_3 уклала договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :06:002:0238, площею 0,1583 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Ридзак Л.К 03.02.2021 року за реєстрованим №45, за яким спірну земельну ділянку подарувала своїй дочці ОСОБА_2 .

Тому вона не має заїзду та проходу до свого житлового будинку та земельної ділянки, відсутні будь-які юридичні гарантії та у визначеному законом порядку забезпечені права щодо користування чужою земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , кадастровий номер ділянки :06:002:0238, яка на даний час є власністю відповідачки ОСОБА_2 .

При відсутності згоди відповідачки у добровільному порядку укласти договір сервітуту, свої права як власник будинку АДРЕСА_1 та землекористувач земельної ділянки, вона у судовому порядку вимагає встановлення земельного сервітуту по земельній ділянці відповідачки.

09.08.2021 року судовим експертом складено висновок №16/17 за результатами проведення земельно-технічної експертизи визначено земельний сервітут, а саме варіант встановлення на її користь як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_1 земельного сервітуту, який полягає у праві постійного, вільного проходу та проїзду з АДРЕСА_1 через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 і у зворотньому напрямку згідно наданих матеріалів наступний: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5 м, по металевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га), при в`їзді на її земельну ділянку по АДРЕСА_1 заїзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

Вона не може нормально використовувати належне їй майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою, без встановлення сервітуту на постійній, безоплатній основі для проходу, проїзду до земельної ділянки та житлового будинку з господарськими прибудовами за вказаною адресою.

Просить суд встановити на свою користь, як власника житлового будинку з господарськими спорудами та землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_1 земельний сервітут, який полягає у праві безоплатного, постійного, безособового та вільного проходу, проїзду будь-якому транспортному засобі (в тому числі вантажному, не великогабаритному) з вулиці Шевченка в с.Муроване до її житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 і у зворотному напрямку через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 в АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , відповідно варіанту встановлення сервітуту, визначеного судовою земельно-технічною експертизою: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5м., по металевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га), при в`їзді на її земельну ділянку по АДРЕСА_1 заїзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Шемеляк Г.Т., подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, не доведено обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції, що безперешкодний прохід до земельної ділянки позивачки існує, що підтверджується планом меж земельної ділянки площею 0,1583 га., кадастровий номер :06:002:0238 гр. ОСОБА_3 складеного приватним підприємством проектно - виробнича фірма «Землі Прикарпаття» за 2019 рік (таблиця № 1 додатку № 2 до висновку експерта 16/17) в якому зазначено «проїзд згідно ОСОБА_5 » із сторони АДРЕСА_1 через земельну ділянку цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку громадянина ОСОБА_4 .

Окрім того, зазначає, що висновок суду про те, що заїзд до будинковолодіння позивачки ОСОБА_1 можна прокласти земельною ділянкою з боку садиби ОСОБА_6 до АДРЕСА_1 , через її ж земельну ділянку, яка безпосередньо межує з АДРЕСА_1 , а також через сад ОСОБА_1 є безпідставним, суб`єктивними, і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що іншого проходу та заїзду з АДРЕСА_1 до будинку ОСОБА_1 окрім як через земельну ділянку відповідачки немає. Звертає увагу, що будинок позивачки знаходиться за будинком її родички ОСОБА_2 (попередній власник ОСОБА_3 ) Будинок відповідачки збудований в 70-х роках. Ще до початку будівництва вказаного будинку по земельній ділянці по АДРЕСА_2 проходив заїзд та прохід до будинку позивачки. Все життя позивачка та її сім`я користувалась проходом(проїздом) попри житловий будинок АДРЕСА_2 , оскільки немає іншої можливості зайти з вулиці Шевченка до свого будинку, окрім як вказаним заїздом та проходом.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

26 травня 2025р. від представника відповідача ОСОБА_7 до Львівського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити без задоволення апеляційну скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін (т.3 а.с.242-253).

Від представника третьої особи Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області 13.10.2025р. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, будучи повідомленими належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України.

Отже, з урахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Сторони мали реальну можливість реалізувати свої процесуальні права з доведенням своєї позиції по справі, у тому числі через можливість брати участь в судовому засідання в режимі відеоконференції або через представника.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на її заперечення,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивачки не надано належних та достатніх доказів на підтвердження неможливості користування належним їй на праві власності майном без обтяження сервітутом земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , неможливості задоволення потреб позивачки іншим способом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2009 року (а.с.11, том 1).

Рішенням п`ятнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.. ОСОБА_1 » №257 від 23.11.2017 року вирішено дати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,25 га для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель в АДРЕСА_1 , з земель громадської забудови. ОСОБА_1 виготовлену технічну документацію подати на затвердження в Мурованську сільську раду. Контроль за виконанням даного рішення покласти на депутатську комісію з питань землекористування і охорони навколишнього природного середовища (а.с.18, том 1).

Рішенням двадцять першої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_3 » №340 від 10.07.2018 року вирішено дати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,1700 га для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель в АДРЕСА_2 , з земель громадської забудови. ОСОБА_9 виготовлену технічну документацію подати на затвердження в Мурованську сільську раду. Контроль за виконанням даного рішення покласти на депутатську комісію з питань землекористування і охорони навколишнього природного середовища (а.с.210, том 2).

З Витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться в АДРЕСА_3 за кадастровим номером :06:002:0225, площею 0,2500 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» зареєстрована 08.10.2019 року за ОСОБА_4 (а.с.51, том 1).

В кадастровому плані вказаної земельної ділянки зазначено її межі: від А до Б землі загального користування, від Б до В ОСОБА_4 , від ОСОБА_10 , від ОСОБА_11 (а.с.52 том 1).

22.11.2019 року ОСОБА_3 , склала заяву, яка була посвідчена секретарем виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шведик М.М., в якій дала свою згоду ОСОБА_1 , 1936 року народження на безоплатне строкове користування (встановлення земельного сервітуту) належною їй земельною ділянкою, наданою для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , для права по життєвого пішого проходу ОСОБА_1 , 1936 року народження, та права по життєвого для неї проїзду на легковому транспортному засобі по наявному шляху до належного ОСОБА_1 житлового будинку (а.с.57, том 1).

Актом про безпідставне відмовлення в підписанні акту погодження (встановлення) меж земельної ділянки від 22.01.2020 року, складено комісією в складі сільського голови ОСОБА_12 , землевпорядника сільської ради ОСОБА_13 , депутатів с.ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про те, що цього дня було проведено обстеження і узгодження меж земельної ділянки для ОЖБ гр. ОСОБА_3 в с.Муроване. Межі земельної ділянки встановлені в натурі відповідають земельно-обліковим даним сільської ради. Комісія відмічає, що з боку суміжних користувачів претензій до встановлення меж немає, але гр. ОСОБА_1 безпідставно відмовляється підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки сусідки ОСОБА_20 , тому комісія рекомендує Мурованській сільській раді затвердити даний акт про безпідставне відмовлення в підписанні погодження меж сусідньої земельної ділянки і дозволити гр. ОСОБА_3 оформлення передачі в приватну власність її земельної ділянки для ОЖБ (а.с.55, том 1).

Рішенням тридцять першої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про затвердження Акту про безпідставне відмовлення в підписанні встановлення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ОЖБ» №519 від 31.01.2020 року, вирішено затвердити Акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ОЖБ і 15.07.2020 року сесією Мурованської сільської ради прийнято рішення №573, яким затверджено Акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки з боку ОСОБА_1 , складений комісією Мурованської сільської ради від 22.01.2020 року. А причину не підписання вважати безпідставною (а.с.56, том 1).

Рішенням тридцять третьої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосмбірського району Львівської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ОЖБ гр. ОСОБА_3 №573 від 15.07.2020 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 ; Передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0238, площею 0,1583 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , із земель громадської забудови Мурованської сільської ради (а.с.58, том 1).

З листа виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 28.07.2020 року № 48/03-95 за підписом сільського голови Дідуна Я.С. вбачається, що Мурованська сільська рада повідомила, що розглянула звернення ОСОБА_1 та затвердила технічну документацію ОСОБА_3 в існуючих межах. В п.2 вказаного листа зазначено, що сільська рада довший час не надавала дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки під ОЖБ гр.. ОСОБА_3 в існуючих межах, враховуючи те, що гр.. ОСОБА_1 людина похилого віку і багато років користувалась цією земельною ділянкою для проходу і заїзду до свого домоволодіння, тому вимагали від неї дозволу на встановлення земельного сервітуту на спільне використання даної території. Коли ОСОБА_21 дала нотаріальну заяву-згоду на користування її земельною ділянкою для проходу і проїзду сусідці ОСОБА_22 , тоді сільська рада погодила виготовлення технічної документації (а.с. 64-65 т. 1).

Судом також встановлено, що 03.02.2021 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_4 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2021 року проведено державну реєстрацію житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 (а.с.103, том 1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2021 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0238 площею 0,1583 га., призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за ОСОБА_2 (а.с.104, том 1).

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялась ОСОБА_3 , жителькою АДРЕСА_2 встановлено про те, що дана земельна ділянка, кадастровий номер :06:002:0238, площею 0,1583 га. призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не обтяжена сервітутами і немає обмежень у використанні, прав третіх осіб на використання вищезгаданої земельної ділянки (а.с.201-231, том 2).

Згідно копії плану земельної ділянки площею 0,1583 га на АДРЕСА_2 , кадастровий номер :06:002:0238 гр. ОСОБА_3 складеного приватним підприємством проектно - виробнича фірма «Землі Прикарпаття» за 2019 рік (таблиця № 1,6 додатку № 2 до висновку експерта 16/17) в якому зазначено від «А» до «Б» землі загального користування(прохід), від «Б» до «В» землі ОСОБА_23 , від «В» до «Г» землі загального користування(вул..Шевченка», від «Г» до «Д» землі ОСОБА_4 , від «Д» до «А» землі ОСОБА_1 ..

На плані меж та кадастровому плані земельної ділянки площею 0,2500 га ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 нанесено перелік обмежень у використанні земельної ділянки(див.додаток №2 табл.№2,№3 до висновку експерта №16/17)

Згідно з схематичного плану розміщення земельної ділянки, площею 0,1583 га. ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 на території старостинського округу № 4 сіл Муроване, Березів, Тарнавка, Шумина Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області не зазначено будь - якого заїзду по земельній ділянці в АДРЕСА_2 .

Згідно викопіювання з опорного плану розміщення земельної ділянки, площею 0,1583 га. ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 на території старостинського округу № 4 сіл Муроване, Березів, Тарнавка, Шумина Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області не зазначено будь - якого заїзду по земельній ділянці в АДРЕСА_2 до будинковолодіння ОСОБА_1 (а.с.96-100, том 1).

Згідно кадастрового плану земельної ділянки (кадастровий номер :06:002 в межах від «А» до «Б» - зазначено землі ОСОБА_1 кадастровий номер відсутній), в межах від Б до В землі ОСОБА_3 (кадастровий номер відсутній), від В до Г землі загального користування (заїзд) (кадастровий номер відсутній), від Г до Д (землі ОСОБА_4 ( кадастровий номер : 06: 002: 0225), від Д до Е землі ОСОБА_1 (кадастровий номер відсутній), від Е до Є землі ОСОБА_6 (кадастровий номер відсутній), від Є до А землі ОСОБА_24 (кадастровий номер відсутній) (а.с.30, том 1).

З висновку судового експерта Дідовського Ю.Б. за результатами проведення земельно-техічної експертизи за заявою ОСОБА_1 та угоді №01-0/21 з встановлення на користь ОСОБА_1 як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_1 земельного сервітуту, який полягає у праві вільного проходу та проїзду з АДРЕСА_1 через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 по АДРЕСА_2 яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно наданих матеріалів №16/17 від 09.08.2021 року вбачається, можливість встановлення на користь ОСОБА_1 як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_1 земельного сервітуту, який полягає у праві постійного, вільного проходу та проїзду з АДРЕСА_1 через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 і у зворотньому напрямку згідно наданих матеріалів наступний: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5 м, по металевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га). При в`їзді (виїзді) на її земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 в`їзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (а.с.34-47, том 1).

Як вбачається із описової частини вказаного висновку експерта(т.1 а.с.36зв.(а.с.6 експертного висновку) абз.3,4,5. При вході, в`їзді на земельну ділянку ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 є видимі смуги наявного шляху(див. Додаток №1 фототаблиця№3). На земельній ділянці ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 львівської області поблизу металевих воріт ОСОБА_1 влаштована газова труба(див. Додаток №1 фототабл.№1)

Під час проведення огляду будинковолодіння ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 встановлено, що зв`язок житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розміщені в глибині з АДРЕСА_1 відсутній.

З сторони земель ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 з сторони вулиці Шевченка в с.Муроване Старосамбірського району Львівської області та з урахуванням обмежень у використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 : 01.05. Охоронна зона навколо(вздовж) обєкта енергетичної системи. Охоронана зона ЛЕП до1 кв. Закон України «Про електроенергетику», Постанова КМУ від 04.03.1997 №209 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж» площею 0,0044га та під час проведення огляду встановлено відсутність наявного проїзду, під`їзду, наявного шляху до житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (див.Додаток №2, табл..№1,№5)

Позивачка ОСОБА_1 10.08.2021 року звернулася з заявою в Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області, в якій просила скерувати на адресу її проживання комісію та скласти акт про відсутність проходу та проїзду до її будинку по АДРЕСА_1 (а.с.49-50, том 1).

Як вбачається із Довідки №1249 від 09.09.2021р., Виконавчий комітет Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області розглянувши комісійно заяву від гр.. ОСОБА_1 повідомляє, що в АДРЕСА_1 до житлового будинку гр.. ОСОБА_1 заїзду на даний час немає(т.1. а.с.62)

Вказані обставини підтвердили також свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які були допитані в суді першої інстанції.

Зокрема, Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні 07.10.2022 року показала, що позивачка ОСОБА_1 є її матір`ю, все своє життя вона ходила спільною дорогою її матері та ОСОБА_27 . Її мати давала документи на приватизацію раніше, але ОСОБА_27 дали швидше ділянку. В сільській раді були документи на спільний заїзд, а потім тих документів не стало. Має бути спільна дорога, а був лише прохід через ОСОБА_27 . Інших варіантів немає. Брама та хвіртка була зі сторони ОСОБА_27 . Коли зараз приїжджає до матері, то полем йде на її подвір`я. Від ОСОБА_6 зняти сітку не можна, бо там є поле.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні 03.03.2023 року показав, що з 1992 року по 1996 рік він працював землевпорядником. Відношення до приватизації він не мав. Зазначив, що раніше був заїзд/прохід через подвір`я ОСОБА_27 до ОСОБА_1 . Додав, що вони виїжджали на місце (а.с.62), подивилися і заїзду не було. На даний час в них генерального плану немає. Можливість іншого заїзду існує, однак для цього необхідно понести суттєві витрати.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до статті 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку.

Статтею 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з частинами першою, третьою статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.

При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.

Передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Перед зверненням до суду з цим позовом позивач неодноразово зверталася як до третьої особи ОСОБА_3 (попередній власник земельної ділянки) так і до відповідачки ОСОБА_2 з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту, однак домовленості про встановлення сервітуту та про його умови сторони не досягли. Відповідно позивачка набула права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Установлено та підтверджено матеріалами справи, що прохід та проїзд до будинку з господарськими будівлями і спорудами, який належать на праві власності ОСОБА_1 , та землекористувачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 можливий лише через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 в АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Доказів існування будь-якого іншого проходу, проїзду до земельної ділянки позивача відповідачка не надала та судом не здобуто.

Висновком судового експерта №16/17, складеного 09 серпня 2021р. підтверджено технічну можливість встановлення земельного сервітуту через земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_2 для проїзду, проходу до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 ..

Крім того, 25 січня 2023р. відповідач ОСОБА_2 заявила письмове клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи щодо надання інших можливих варіантів для влаштування заїзду на земельну ділянку позивачки(т.2 а.с.12-13), яке було задоволено і Ухвалою суду від 03.03.2023 року призначено у справі земельно-технічну експертизу.(т.2 а.с.96-99) Доручено проведення судової земельно-технічної експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити наступні питання: 1. Які варіанти технічно можливі для влаштування заїзду (проходу) на земельну ділянку власника житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та землекористувача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 без встановлення земельного сервітуту. 2. Якщо так, то надати всі можливі варіанти для влаштування заїзду до будинковолодіння ОСОБА_1 , як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_5 з АДРЕСА_1 без встановлення земельного сервітуту.

19.07.2023 року до суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 27.07.2023 року клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено. Надано на експертне дослідження: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку гр. ОСОБА_9 , зареєстрованої по місцю проживання АДРЕСА_2 , площею 0,1583 га., кадастровий номер :06:002:0238, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 ; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку гр. ОСОБА_4 , зареєстрованого по місцю проживання АДРЕСА_3 , площею 0,2500 га., кадастровий номер :06:002:0225, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність гр. ОСОБА_4 , за адресою село Муроване Самбірського району Львівської області для індивідуального садівництва; копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок гр. ОСОБА_6 в АДРЕСА_6 ; копію свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на ім`я гр. ОСОБА_28 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_28 ; копія свідоцтва про народження гр. ОСОБА_6 ; копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_3 ; копію технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 . Залишено перелік питань з яких призначена експертиза згідно ухвали суду від 03.03.2023 року незмінними. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

20.11.2024р. до суду першої інстанції надійшли від в.о. директора Науково-дослідного інституту судових експертиз Н.Хомич матеріали справи та ухвала суду без виконання у зв`язку із не оплатою вартості експертизи.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Покликання представника відповідача, як у відзиві на позовну заяву так і відзиві на апеляційну скаргу, на те, що позивач має можливість облаштувати прохід(заїзд) до свого будинко-володіння іншим способом є безпідставними, оскільки відповідачкою не надано суду належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на викладене, оскільки позивачка довела неможливість нормального використання свого будинку, господарських будівель та земельної ділянки(відсутній проїзд і прохід) без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідачки, а доказів, які б могли свідчити про те, що встановлення безоплатного земельного сервітуту відносно земельної ділянки, яка належить на праві власності відповідачці буде надмірно обтяжливим, остання не надала, відтак колегія суддів приходить до висновку, що суд першої безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року в справі № 463/1534/18 та від 20 березня 2024 року в справі № 463/2640/21.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана стаття визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187цс18) зазначила, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з вимогами по встановлення земельного сервітуту відповідає характеру спірних правовідносин, які виникли між сторонами, є ефективним способом захисту порушених прав позивача.

Є встановленим, що задоволення потреб позивачки щодо проходу, проїзду до свого будинку, а також повноцінного використання позивачкою земельної ділянки за цільовим призначенням у інший спосіб, аніж шляхом встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки відповідачки є неможливим, то позовні вимоги підлягають до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч.1п.1,3,4ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. (т.1 а.с.1) та апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.(т.3 а.с.220), а також витрати за проведення експертизи в розмірі 15617 грн. (т.1а.с.48).

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, то стягненню на користь позивачки з відповідачки підлягає сума судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а також витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шемеляк Г.Т. задовольнити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, якимпозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту задовольнити.

Встановити сервітут, який полягає у праві безоплатного, постійного, безособового та вільного проходу, проїзду будь-якому транспортному засобі (в тому числі вантажному, не великогабаритному) з вулиці Шевченка в с.Муроване до житлового будинку Микити Володимири Василівни з господарськими спорудами та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 і у зворотному напрямку через земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0238 в АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , відповідно варіанту встановлення сервітуту, визначеного судовою земельно-технічною експертизою: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5м., по метьалевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га), при в`їзді на її земельну ділянку по АДРЕСА_1 заїзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 617 грн. за проведення судової експертизи та 2 270 сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 17.10.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О