Провадження № 2-з/344/13/25
У Х В А Л А

16 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у складі: Кіндратишин Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання, що буде заявлений ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності, поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Яковенко С.М. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до його подання, що буде заявлений до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, визнання права власності на частку спільного майна.

В обґрунтування заяви зазначено, що в період з 08.12.2015 року по 09.06.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу. Квартиру придбано за спільні кошти.

09.06.2020 був укладений шлюб між Позивачем та Відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 .

З початком повномасштабного вторгнення російських військ в Україну, подружжя прийняло спільне рішення про тимчасовий виїзд Відповідача разом із дитиною за кордон, оскільки ситуація в країні була тривожною та незрозумілим був подальший розвиток подій. З часом відносини у подружжя почали псуватись.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 через застосунок «Дія» стало відомо про те, що ОСОБА_2 звернулась до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою про розірвання шлюбу. Судовий розгляд позовної заяви призначено на 13:15 год. 21.10.2025 року (справа №348/2262/25). У свою чергу, батьки ОСОБА_2 почали здійснювати активні дії щодо обмеження доступу Позивача до спільно придбаної квартири АДРЕСА_1 , стверджуючи, що квартира належить виключно їх доньці ОСОБА_2 10.10.2025, батьки ОСОБА_2 замінили замки вхідних дверей в квартирі та відключили камеру відео спостереження, яку там встановив під час проживання Позивач.

Неодноразово Відповідач та її батьки висловлювали намір щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 без згоди Позивача, стверджуючи, що Позивач не має до зазначеної квартири ніякого відношення. Також Відповідач має намір виписати сина з квартири АДРЕСА_1 , залишивши малолітню дитину без постійного місця мешкання. Вважає, що оскільки Відповідач: самостійно, без попередження та попереднього погодження чи врегулювання із Позивачем, звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу (не виславши ОСОБА_1 копію позовної заяви та доданих матеріалів); вживає заходів щодо обмеження ОСОБА_1 у проживанні в спільно придбаній квартирі АДРЕСА_1 ; має наміри щодо виписки з квартири їхньої спільної малолітньої дитини (залишивши дитину без місця постійного мешкання); має намір здійснити відчуження квартири без згоди чоловіка ОСОБА_1 , заперечуючи факт спільного придбання нерухомості, наявними є підстави для звернення до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення, тобто Відповідач може вжити заходів для відчуження майна, щоб зробити поділ спільного сумісного майна та визнання права власності на частку спільного майна за Позивачем, неможливими.

Відтак, просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,9 кв.м, житлова площа 11, 2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали заяви, слід зазначити наступне:

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову викладені у статті 151 ЦПК України, однак дана заява таким вимогам не відповідає.

Всупереч вимогам п. 5-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява не містить ціну позову про забезпечення якого просить заявник. У заяві зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру, натомість заявлено про майбутні майнові вимоги поділ майна, визнання майна спільною сумісною власністю.

Разом з тим, відсутні й інші відомості, потрібні для забезпечення позову щодо вартості майна, які необхідні для встановлення співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Адже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, що є імперативною нормою, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, її необхідно повернути заявнику.

Керуючись статтями 153, 260 Цивільного-процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання - заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.