САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.09.2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Румянцев О.П.,

секретар судового засідання Богатько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року Самарському районному суду міста Дніпра за підсудністю із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська передано цивільну справу за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 27.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №201/2008/840/3-KH/76. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 26936,00 доларів США в порядку та умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено цільове використання кредиту на проведення розрахунків по договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.06.2008 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_3 згідно якого Позичальник придбаває у власність 2-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підпункт 1.3.1. пункту 1.3. Кредитного договору передбачає, що відсотки за користування кредитом розраховується Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,19 відсотків річних за фактичну кількість днів у періоді (із розрахунку 28-29-30-31-360) на залишок заборгованості. Згідно із пунктом 1.4. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит строком до 26.06.2028 року. Позичальник повертає кредит та сплачує Банку відповідно до п. 3.3 Кредитного договору мінімально необхідний щомісячний платіж у розмірі 340,73 дол. США на рахунок № НОМЕР_1 або безготівковим перерахуванням на зазначений рахунок через транзитний рахунок № НОМЕР_2 . Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п.3.3.3. цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця. Відповідно до пункту 3.3.4. Кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту - 26.06.2028 року. Згідно із пунктом 8.4. Кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань. В забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 27.06.2008 року був укладений Договір поруки №201/2008/840/3-KH/76/1. Відповідно до Договору поруки поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та Позичальником 27.06.2008р. укладено Договір іпотеки №201/2008/840/3-KН/76/2. Відповідно до п.1.1.-2.1. Договору іпотеки Позичальник (Іпотекодавець) надав, а Банк прийняв предмет іпотеки - нерухоме майно: квартиру за номером АДРЕСА_2 . Отримання Кредиту відбувалось в період перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану пролетарського районного управління юстиції м. Донецька 30.07.2005 року серії НОМЕР_3 . 21 травня 2020 року між ВАТ КБ «Надра» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №1436. Відповідно до п. 1. Договору відступлення за цим договором в порядку і на умовах, договором, іпотекодержателю/заставодержателю) Банк відступає Позивачу (Новомукредитору), а Новий кредитор/ іпотекодержатель/заставодержатель набуває права вимоги Банку до заставодавців/ іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осі. До яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку 3 1до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Відповідно до пункту 63 додатку №1 до Договору відступлення права вимоги Банку до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за Кредитним договором, Договором іпотеки та Договором поруки відступаються Позивачу. Згідно з пунктом 2 Договору відступлення за цим Договором Новий кредитор/ іпотекодержатель/ заставодержатель в день настання відкладальної умови, визначеної в п. 14.1. цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя за Основними договорами переходять до Нового кредитора/іпотекодержателя/ заставодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент набуття Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. В день настання відкладальної умови Банк надає Новому кредитору/іпотеко держателю-заставодержателю довідку про поточний розмір заборгованості за Основними договорами. Укладені між сторонами правочини, в тому числі: Мирова угода, даний Договір та довідка Банку про поточний розмір заборгованості за Основними договорами є підставою для відображення руху активів - прав вимоги Основними договорами (списання та оприбуткування активів) в обліку (на балансі) Сторін. Пункт 14.1. Договору відступлення передбачає, що відкладальною умовою, з якою Сторони пов?язують набрання чинності цим Договором та перехід Прав вимоги за Основними договорами від Банку до Нового кредитора/іпотекодержателя/ заставодержателя, є - набрання законної сили ухвалою Господарського суду м. Києва в справі №910/19158/16 про затвердження Мирової угоди. Моментом настання відкладальної умови вважається - день набрання законної сили ухвалою Господарського суду м. Києва в справі №910/19158/16 про затвердження Мирової угоди. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02 червня 2020 року у справі №910/19158/16 була затверджена Мирова угода, укладена 18.05.2020 року між Банком та Позивачем. Вказана ухвала набрала законної сили 02 червня 2020 року. Таким чином, згідно із п.2. Договору відступлення, вказана вище обставина призвела до набуття 02 червня 2020 року Позивачем прав кредитора за Кредитним договором, Договором іпотеки та Договором поруки. На виконання вимог Договору відступлення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме в частині заміни іпотекодержателя - з Банку на Державну іпотечну установу. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2020 року №212024945 (двокімнатна квартира, АДРЕСА_3 ). В підтвердження відступлення прав вимоги Державною іпотечною установою було направлено боржнику - ОСОБА_5 повідомлення про відступлення права вимоги від 05.06.2020 року №2232/32/4 для виконання свого обов`язку новому Кредитору. На виконання пункту 2 Договору відступлення Банк надав Позивачу розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за Кредитним договором станом на 02.06.2020 року. Відповідно до Розрахунку заборгованості (позичальник - ОСОБА_7 ) від 16.09.2024р. №4016/32/36 заборгованість за Кредитним договором №201/2008/840/3-КН/76 від 26.06.2008р. становить 466024,23грн., з яких: прострочена сума основного боргу за період з 12.06.2020р. по 12.08.2024р. 108988,04 грн. прострочені відсотки за користування кредитом з 12.06.2020р. по 12.08.2024р. - 357036,19 грн. Просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи загальну суму заборгованості у розмірі 466024,23 грн., а також в рівних частках судовий збір у розмірі 7992,29 грн.

09 травня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Від відповідачів відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 27.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №201/2008/840/3-KH/76 (а.с.13-16).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 26936,00 доларів США в порядку та умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено цільове використання кредиту на проведення розрахунків по договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.06.2008 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_3 згідно якого Позичальник придбаває у власність 2-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Підпункт 1.3.1. пункту 1.3. Кредитного договору передбачає, що відсотки за користування кредитом розраховується Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,19 % відсотків річних за фактичну кількість днів у періоді (із розрахунку 28-29-30-31-360) на залишок заборгованості.

Згідно із пунктом 1.4. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит строком до 26.06.2028 року.

Позичальник повертає кредит та сплачує Банку відповідно до п. 3.3 Кредитного договору мінімально необхідний щомісячний платіж у розмірі 340,73 дол. США на рахунок № НОМЕР_1 або безготівковим перерахуванням на зазначений рахунок

через транзитний рахунок № НОМЕР_2 .

Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.3. цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 3.3.4. Кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту - 26.06.2028 року.

Згідно із пунктом 8.4. Кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань.

В забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Кредитного договору

між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 27.06.2008 року був укладений Договір поруки N?201/2008/840/3-KH/76/1 (а.с.16 зв, 17).

Відповідно до Договору поруки поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору.

Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та Позичальником 27.06.2008р. укладено Договір іпотеки №201/2008/840/3-KН/76/2 1 (а.с.17 зв-20).

Відповідно до п.1.1.-2.1. Договору іпотеки Позичальник (Іпотекодавець) надав, а Банк прийняв предмет іпотеки - нерухоме майно: квартиру за номером АДРЕСА_2 .

Отримання Кредиту відбувалось в період перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану пролетарського районного управління юстиції м. Донецька 30.07.2005 року серії НОМЕР_4 (а.с.11 зв.).

21 травня 2020 року між ВАТ КБ «Надра» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №1436 (а.с.20-25).

Відповідно до п.1. Договору відступлення за цим договором в порядку і на умовах, договором, іпотекодержателю/заставодержателю) Банк відступає Позивачу (Новомукредитору), а Новий кредитор/ іпотекодержатель/заставодержатель набуває права вимоги Банку до заставодавців/ іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осі. До яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.

Відповідно до пункту 63 додатку №1 до Договору відступлення права вимоги Банку до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за Кредитним договором, Договором іпотеки та Договором поруки відступаються Позивачу.

Згідно з пунктом 2 Договору відступлення за цим Договором Новий кредитор/ іпотекодержатель/ заставодержатель в день настання відкладальної умови, визначеної в п. 14.1. цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя за Основними договорами переходять до Нового кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент набуття Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

В день настання відкладальної умови Банк надає Новому кредитору/іпотеко держателю-заставодержателю довідку про поточний розмір заборгованості за Основними договорами. Укладені між сторонами правочини, в тому числі: Мирова угода, даний Договір та довідка Банку про поточний розмір заборгованості за Основними договорами є підставою для відображення руху активів - прав вимоги Основними договорами (списання та оприбуткування активів) в обліку (на балансі) Сторін.

Пункт 14.1. Договору відступлення передбачає, що відкладальною умовою, з якою Сторони пов`язують набрання чинності цим Договором та перехід Прав вимоги за

Основними договорами від Банку до Нового кредитора/іпотекодержателя/ заставодержателя, є - набрання законної сили ухвалою Господарського суду м. Києва в справі №910/19158/16 про затвердження Мирової угоди. Моментом настання відкладальної умови вважається - день набрання законної сили ухвалою Господарського суду м. Києва в справі №910/19158/16 про затвердження Мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02 червня 2020 року у справі №910/19158/16 була затверджена Мирова угода, укладена 18.05.2020 року між Банком та Позивачем. Вказана ухвала набрала законної сили 02 червня 2020 року (а.с.26-29).

Таким чином, згідно із п.2. Договору відступлення, вказана вище обставина призвела до набуття 02 червня 2020 року Позивачем прав кредитора за Кредитним договором, Договором іпотеки та Договором поруки.

На виконання вимог Договору відступлення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме в частині заміни іпотекодержателя - з Банку на Державну іпотечну установу. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2020 року №212024945 (двокімнатна квартира, АДРЕСА_3 ) (а.с.30).

В підтвердження відступлення прав вимоги Державною іпотечною установою було направлено боржнику - ОСОБА_5 повідомлення про відступлення права вимоги від 05.06.2020 року №2232/32/4 для виконання свого обов`язку новому Кредитору (а.с.24зв., 25, 25 зв.).

На виконання пункту 2 Договору відступлення Банк надав Позивачу розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за Кредитним договором станом на 02.06.2020 року (а.с.31, 32).

Відповідно до Розрахунку заборгованості (позичальник - ОСОБА_7 ) від 16.09.2024р. №4016/32/36 заборгованість за Кредитним договором №201/2008/840/3-КН/76 від 26.06.2008р. становить 466 024,23грн., з яких: прострочена сума основного боргу за період з 12.06.2020р. по 12.08.2024р. 10988,04грн. прострочені відсотки за користування кредитом з 12.06.2020р. по 12.08.2024р. - 357036,19 грн. (а.с.36).

Відповідно до 4.1 та ч.3 ст.4 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст.13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1, ч.2, ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, до випадково настала після прострочення.

Статтею 614 ЦК України, передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності і вини (умислу або необережності), якщо інше не

встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний

сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення

зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

У відповідності до 4.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)

позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти.

Заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватись на підставі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) п.1, ч.1, ст. 512 ЦК України. Тобто, укладання Договору про відступлення права вимоги відбулось у відповідності до ч.1 ст.513 ЦК України, в якій зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, а обсяг прав які переходять до нового кредитора, визначений в ст.514 ЦК України та Договору про відступлення права вимоги, а саме, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок повідомлення боржника новим кредитором про відступлення права вимоги не передбачено, останній несе сам ризик настання несприятливих наслідків, в разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові.

Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів.

Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї. Зазначена позиція викладена в Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в справі №639/7335/15-, аналогічна позиція викладена в справі ВССУ від 8 лютого 2017р. у справі №759/7110/14-ц). Зокрема, ВСУ підкреслив: «...крім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених грошових коштів жилий будинок, внаслідок укладення договорів позики виникає також і зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники...» Проте Верховний Суд підкреслив, що жінка або чоловік може і не знати про борги одного з подружжя, і ця обставина не звільняє від солідарної відповідальності по цим боргам, якщо буде встановлено у суді, що одержані кошти (чи майно) були використані чоловіком або дружиною в інтересах сім`ї.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 6д цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без і його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Тож правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Порушене право Державної іпотечної установи полягає у невиконанні ОСОБА_7 та ОСОБА_2 умов кредитного договору у вигляді односторонньої відмови від виконання своїх зобов`язань, щодо повного повернення кредитних ресурсів. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 несуть повну солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання Кредитного договору.

Станом на день звернення до суду з позовом, існуюча заборгованість відповідача за Кредитним договором залишається не сплаченою та підлягає стягненню на користь Державної іпотечної установи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності їх задоволення в повному обсязі

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, що складають 7992,29 грн. судового збору.

Керуючись ст.61 СК України, ст.ст. 509, 512, 513, 516, 526, 610, 611, 612, 615, 619, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державної іпотечної установи (м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, код ЄДРПОУ 33304730) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи загальну суму заборгованості за Кредитним договором №201/2008/840/3-КН/3-КН/76 у розмірі 466024,23 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на в рівних користь Державної іпотечної установи судовий збір у розмірі 7992,29 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.П.Румянцев