Справа № 307/2876/25
Провадження № 2/307/1037/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявлять самостійні вимоги на предмет спору: служба у справах дітей Тячівської міської ради, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявлять самостійні вимоги на предмет спору: служба у справах дітей Тячівської міської ради, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві неповнолітня позивачка зазначила, що її батьки уклали шлюб 12 лютого 2002 року. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2019 році її мати - відповідачка ОСОБА_2 виїхала на заробітки в Чеську Республіку. Позивачка зазначає, що протягом 2019 року - першої половини 2020 року спілкування відповідачки з дітьми було рідким по телефону, а в червні 2020 року відповідачка приїхала додому і відразу подала до суду позов про розірвання шлюбу з її батьком ОСОБА_4 та знову виїхала за кордон. За рішенням суду шлюб між батьками неповнолітньої позивачки було розірвано в кінці 2020 року. Своє рішення жити за кордоном відповідачка ОСОБА_2 з нею не обговорювала, не обіцяла приїздити та спілкуватися по телефону. З того часу сторони не спілкувались, відповідачка не цікавилась її життям. ЇЇ батько ОСОБА_4 на початку 2021 року подав до суду позов про стягнення аліментів з відповідачки, про що вона знала, проте сказала, що не буде повертатись додому і це рішення на неї не впливає ніяк, бо воно діє лише в Україні, а тому платити аліменти вона не буде. Крім цього, неповнолітня позивачка зазначає, що до розірвання шлюбу з її батьком відповідачка передала на її з братом утримання 200 доларів США, а після розірвання шлюбу і до цього часу вже грошових коштів не передавала. ЇЇ дідусь та бабуся подали позов до суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на проживання в їх будинку, і суд задовольнив таку заяву. У червні 2020 року відповідачка переїхала проживати до своїх батьків в АДРЕСА_1 , а згодом до Чеської Республіки. З червня 2020 року їх сімейні стосунки були припинені відповідачкою. Протягом 2020-2025 років відповідачка жодного разу не навідувалась до неї додому, в школу, не телефонувала, не надсилала жодної копійки на її утримання, тобто не сплачувала аліменти, не піклувалась про неї, що завдавало їй болю. Коли постало питання виготовлення їй першого паспорту (ІД-картки та визначення місця реєстрації) відповідачка відмовилась надати таку згоду, ці документи виготовили родичі, скориставшись копією паспорту відповідачки, яку вона долучила до позову про розірвання шлюбу. Позивачка зазначає, що її брат ОСОБА_3 просив відповідачку спілкуватись з нею, однак вона до теперішнього часу не спілкується, і така поведінка відповідачки є усвідомленою і змінити її у кращу сторону не можливо. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання для виховання, розвитку, проживання батьком, бабусею та дідусем неповнолітньої позивачки створені необхідні умови, Вона успішно завершила навчання в Лазівському ліцеї Тячівської міськради, продовжує навчатись в КЗ «Тячівський професійний ліцей» за денною формою навчання. З досягненням 16-ти років вона має намір побачити інші країни, подорожувати, а відтак не бажає залежати від відповідачки.

Просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Лази, Тячівського району, Закарпатської області, України, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка ОСОБА_1 , її законний представник представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради Лакієнко З.В., представник неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 - адвокат Марич І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Решетар В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб: служби у справах дітей Тячівської міської ради орган, органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ста. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч 7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В судовому засіданні встановлено, що батьки неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 : ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 лютого 2002 року у виконкомі Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №11, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.16).

Під час шлюбу в ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с.11, 17).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020 року в цивільній справі №307/517/20 шлюб між батьками позивачки - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.20).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року у справі № 307/3990/20, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 28 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21).

Згідно довідки відділу державної реєстрації Тячівської міської ради від 09 листопада 2020 року за адресою в АДРЕСА_2 ) зареєстровані наступні громадяни: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.18).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року у справі №307/572/21 ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування житлом в будинку АДРЕСА_3 (а.с.22-23).

Згідно характеристики старости Лазівського старостинського округу Тячівської міської об`єднаної територіальної громади №12 від 04 серпня 2025 року ОСОБА_2 являлася постійною мешканкою с.Лази Тячівського району Закарпатської області, закінчила Лазівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, розлучена, її неповнолітня донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розлучення залишилась на утриманні та проживанні разом з батьком ОСОБА_4 . Вже близько п`яти років ОСОБА_2 проживає за кордоном, де має іншу сім`ю. В громадських місцях поводила себе ввічливо, з повагою ставилась до всіх громадян села, з боку сусідів та жителів села на її поведінку скарг або заяв не надходило (а.с.27).

Згідно характеристики старости Лазівського старостинського округу Тячівської міської об`єднаної територіальної громади № 41 від 04 серпня 2025 року ОСОБА_4 є постійним мешканцем с. Лази Тячівського району Закарпатської області, закінчив Округлянську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів. На теперішній час він постійно виїжджає на сезонні роботи за межі області. Розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, з якою проживають разом з батьками-пенсіонерами в їхньому будинку. В склад його сім`ї входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В с. Лази ОСОБА_4 характеризуються позитивно, в громадських місцях поводить себе ввічливо, з повагою ставиться до всіх громадян села. З боку сусідів та жителів села на його поведінку скарг або заяв не надходило (а.с.26).

В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 04 серпня 2025 року депутатом Тячівської міської ради, зазначено, що ОСОБА_1 проживає в будинку дідуся та бабусі по АДРЕСА_4 , в якому є всі належні умови для проживання. Вихованням дитини займається батько ОСОБА_4 , так як мати покинула дітей та не спілкується з ними протягом восьми років, утриманням та вихованням дитини займається батько. Вся відповідальність в утриманні та вихованні дитини лягла на батька (а.с.28).

Згідно довідки Комунального закладу Тячівського професійного ліцею Закарпатської обласної ради від 29 липня 2025 року, вбачається що ОСОБА_1 навчається в Комунальному закладі «Тячівський професійний ліцей» Закарпатської обласної ради на ІІ курсі з професії «Секретар керівника (підприємства, організації, установи) адміністратор з 02.09.2024 року по 22.02.2027 року. Денна форма навчання (а.с.29).

Згідно довідки Лазівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №122 від 29 липня 2025 року ОСОБА_1 , на момент огляду, на диспансерному обліку не знаходиться (а.с.29).

Згідно характеристика Комунального закладу Тячівського професійного ліцею Закарпатської обласної ради №173 від 29 липня 2025 року ОСОБА_1 з 02 вересня 2024 року навчається в групі №7 Комунального закладу «Тячівський професійний ліцей» Закарпатської обласної ради за професією «Секретар керівника (організації, підприємства, установи), адміністратор». За час навчання проявляє цікавість отриманню професійних знань та навичок, освоєнню комп`ютерних технологій, виявляє схильність до гуманітарних наук, регулярно відвідує заняття. Успішність відповідає достатньому рівню знань. Середній бал успішності за перший рік навчання 7.2, бере участь у культурно-масових заходах, які проводяться у групі, ліцеї. У ОСОБА_1 добре розвинене образне і творче мислення, має хист до малювання. За типом темпераменту ОСОБА_1 більше флегматик, врівноважена, спокійна, терпляча, характер відповідає творчому типу особистості здатністю мислити нестандартно виявляти гнучкість і відкритість до нових ідей, бути чутливою до емоцій як власних, так і оточуючих. Вона комунікативна, користується повагою серед товаришів, має власну думку і вміє відстояти її, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Дівчина добре розвинена. ОСОБА_1 виховується в неповній сім`ї, вихованням дочки займається батько (а.с.25).

Згідно табелю успішності за 2023/2024 року Округлянської філії Лазівського ліцею Тячівської міської ради Цьока К.І. має середній бал успішності (а.с.24).

Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради від 18 вересня 2025 року за №05-26/1135, рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17 вересня 2025 року за №267 дано згоду на позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.47, 48).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона являється сусідкою сім`ї ОСОБА_8 . Їй відомо, що відповідачка ОСОБА_2 не спілкується з неповнолітньою донькою ОСОБА_1 з 2019 року. Мати дитини проживає за кордоном, де має іншу сім`ю, не цікавиться життям доньки, не приймаєучасті у її вихованні та не надає кошти на її утримання. ОСОБА_1 знаходиться на повному утриманні батька ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона являється бабусею неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 . Розповіла про те, що відповідачка ОСОБА_2 поїхала в Чехію у 2019 році, а у 2020 році розлучилася з чоловіком ОСОБА_4 та переїхала проживати в іншу країну. Доньку ОСОБА_1 матеріально не забезпечує, остання знаходиться на повному утриманні батька ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі №461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) вказано, що «звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року)».

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що на даний час відповідачка ОСОБА_2 дійсно не проживає зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_1 , оскільки знаходиться за кордоном та не перебуває у шлюбі з батьком неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Суд не бере до уваги покази допитаних в суді свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , а також висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради Закарпатської області від 18 вересня 2025 року за №05-26/1135, яким рекомендовано позбавити відповідачку ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав, оскільки сам висновок органу опіки та піклування не достатньо обґрунтований, при цьому як покази свідків, так і сам висновок, не свідчать про умисне ухилення відповідачки ОСОБА_2 від утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , у зв`язку з чим потребує застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що матеріалами справи не доведено факт умисного ухилення відповідачкою ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підстав для позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не має, а тому в задоволенні позову неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявлять самостійні вимоги на предмет спору: служба у справах дітей Тячівської міської ради, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.7, 141, 150, 155, 157, 164 ч.1 п.2, 180 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявлять самостійні вимоги на предмет спору: служба у справах дітей Тячівської міської ради, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи :

Неповнолітня позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , України, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , України, РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: служба у справах дітей Тячівської міської ради, адреса: 90500, м. Тячів, вул. Шевченка, 2, Закарпатської області.

Третя особа: орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, адреса: 90500, м. Тячів, вул. Шевченка, 2, Закарпатської області.

Головуючий В.І. Бобрушко