Справа № 761/6698/25
Провадження № 6/761/545/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення процесуального строку для їх пред`явлення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, штрафу, пені, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про видачу виконавчих листів та поновлення процесуального строку для їх пред`явлення, в якій просив суд:

-поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу по цивільній справі №6-53/10, згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 31 липня 2009р. по справі №10-148/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно з боржників суми боргу у розмірі 266350, 80 грн., штрафу у розмірі 26635,08 грн.; пені у розмірі 258360,28 грн., а також понесені заявником витрати - третейський збір: реєстраційний у розмірі 400,0 грн. та адміністративний у розмірі 1100,0 грн.;

-видати дублікат зазначеного виконавчого документу.

Заяву мотивовано тим, що за результатами ухваленого вищезгаданого судового рішення стягувачем було отримано виконавчий документ, який було пред`явлено до органу ДВС, разом із тим, у жовтні 2024р. останнім отримано відповідь від органу ДВС що постановами державного виконавця від 30 грудня 2015р. та від 05 квітня 2016р. виконавчі документи були повернуті стягувачу, при цьому було повідомлено, що матеріали виконавчих проваджень знищені за закінченням терміну зберігання. Таким чином, з огляду на те, що відповідний виконавчий документ було втрачено, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, на думку заявника, пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній дізнався про вищевказані обставини лише у жовтні 2024р., а тому наявні правові підстави для його поновлення та видачу дублікату.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив проводити розгляд вказаної справи без його участі. Решта учасників поважності причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Дослідивши вказану заяву, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2010р. по справі №6-53/10, яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, штрафу, пені, було задоволено, а саме:

-видано виконавчий документ згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 31 липня 2009р. по справі №10-148/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно з боржників суми боргу у розмірі 266350, 80 грн., штрафу у розмірі 26635,08 грн.; пені у розмірі 258360,28 грн., а також понесені заявником витрати - третейський збір: реєстраційний у розмірі 400,0 грн. та адміністративний у розмірі 1100,0 грн.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999р. (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон №606-XIV).

Згідно з положеннями ч. 1 цієї норми виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 23 Закону №606-XIV регламентовано, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що 27 квітня 2010р. стягувачем отримано виконавчий документ на підставі вищезгаданого судового рішення по цивільній справі №6-53/10.

Як вбачається із відповідей Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), наданих заявнику у жовтні 2024р. на його запит від вересня 2024р., у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження №18934741 та №18922469, з примусового виконання виконавчого документу від 27 квітня 2010р. по справі №6-53/10, які було повернуто стягувачу відповідними постановами від 30 грудня 2015р. та від 05 квітня 2016р. Повторно до виконання вказаний виконавчий документ не пред`являвся, а надати копії матеріалів виконавчих проваджень не вбачається за можливе, оскільки матеріали знищені за закінченням терміну їх зберігання, строк зберігання яких становить три роки.

Так, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023р. по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022р. у справі №757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019р. у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020р. у справі № 127/2-3538/10».

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого документу заявник посилався на те, що вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачу органом ДВС, однак останній не його отримував, при цьому доказів направлення відповідних постанов разом із оригіналом виконавчого документу стягувачу надати не вбачалось за можливе, оскільки виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Суд зазначає, що належним доказом направлення постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 2515/739/2012, від 24 жовтня 2018р. у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020р. у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020р. у справі № 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Суд вважає докази, які надані заявником, а також його доводи про втрату оригіналу виконавчого документу є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а отже є доведеним втрата оригіналу виконавчого документу.

Разом із тим, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що у цій справі стягувач звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого ст. 22 Закону №606-XIV (виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом).

Заявник зазначив, що вказаний строк сплинув у зв`язку із наявністю об`єктивних причин, оскільки заявник дізнався про те, що виконавчий документ відповідними постановами органу ДВС було повернуто стягувачу лише у жовтні 2024р. на відповідний запит заявника від вересня 2024р.

Разом із тим, суд звертає увагу, що виконавчий документ по вказаній справі було повернуто стягувачу постановою державного виконавця 05 квітня 2016р., який, в силу положень ст. 23 Закону №606-XIV, міг бути пред`явлений стягувачем до примусового виконання протягом року, тобто до 05 квітня 2017р. та з цього часу до моменту звернення заявника із листом до органу ДВС (вересень 2024р.) та отримання даної заяви судом (березень 2025р.) пройшло відповідно понад сім та вісім років.

Суд зауважує, що стягувач, який подав до відповідного органу ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження, мав як заінтересована особа у виконанні судового рішення, ухваленого на його користь, цікавитись виконавчим провадженням та отримувати від державного виконавця інформацію про проведення виконавчих дій у відкритому за його заявою виконавчому провадженні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 червня 2021р. у справі №918/333/13-г.

Суд скептично оцінює доводи заявника щодо наведених ним причин поважності пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950р., яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997р. та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що заявником доведено факт втрати оригіналу виконавчого документу, однак строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання в даному випадку пропущений і заявником не зазначено поважних причин для поновлення такого строку.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від ного дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судового рішення протягом семи років від моменту повернення виконавчого документу стягувачу, заявником не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Враховуючи те, що судом не було задоволено вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд приходить до висновку, що у цій справі відсутні підстави для видачі дубліката втраченого оригіналу виконавчого документу в силу положень пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України.

У зв`язку із викладеним суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12-14, 18, 19, 76-81, 89, 128, 211, 247, 259-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України; ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення процесуального строку для їх пред`явлення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, штрафу, пені - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: