Справа № 569/2622/25
Номер провадження 2/570/862/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.09.2021 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №300273841 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) зобов`язується ОСОБА_1 (Позичальнику) 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, включно із вимогами, які наступлять у майбутньому. За цим договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс», зокрема, право вимоги до відповідача, яке складало 12954,89 грн, з яких 7323,74 грн за тілом кредиту та 5631,15 грн за відсотками за користування кредитом.

23.02.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Онлайн Фінанс» (Фактор) уклали договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, включно із вимогами, які наступлять у майбутньому. За цим договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс», зокрема, право вимоги до відповідача, яке складало 14287,83 грн, з яких 7323,74 грн за тілом кредиту та 6964,09 грн за відсотками за користування кредитом.

17.04.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язувався за плату відступити Фактору права вимоги до боржників, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, які є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 300273841 від 03.09.2021 перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС».

Відповідно до реєстру боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу № 17/04/24 від 17.04.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14287,83 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 14287,83 грн., з яких: з яких 7323,74 грн за тілом кредиту та 6964,09 грн за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Ухвалою суду від 10.03.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників.

Ухвалою суду від 25.06.2025 р. відкладено розгляд справи та визнано обов`язковою явку представника позивача в судове засідання.

14.04.2025 р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, просить відмовити у їхньому задоволенні.

22.04.2025 р. судом зареєстровано відповідь на відзив вх. № 6825, в якій представник позивача просить позов задовільнити.

18.06.2025 р. до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову за його безпідставністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, також просив розглядати справи у відсутності його представника адвоката О.Р. Петриченка.

Представник відповідача адвокат О.Р Петриченко у судовому засіданні підтримав заяви по суті справи, подані відповідачем, та просив у задоволенні позову відмовити, у подальшому у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. У заяві вх. 14160 від 04.08.2025 р. представник відповідача адвокат О.Р. Петриченко просить розгляд справи проводити без його участі у судовому засіданні.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Щодо кредитного договору.

Судом встановлено, що 03.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 300273841 в формі електронного документа, який Відповідач підписав шляхом використання електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV949DU (а.с.109, 113, 115).

Кредитний договір № 300273841 від 03.09.2021 року підписаний електронним підписом Позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.5 кредитного договору "Реквізити сторін", в якому зазначені анкетні дані ОСОБА_1 , відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис НОМЕР_1 .

За умовами пункту 1.1 Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 10000 грн 00 коп. (десять тисяч гривень 00 коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах. Кредит було надано строком на 140 (сто сорок) днів. Строк дії Кредитного договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку, на який надано Кредит. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 251,85 процентів річних, що становить 0,69 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в Графіку платежів за цим Договором.

Внаслідок того, що відповідач належним чином умови договору не виконував, сума боргу за кредитним договором № 300273841 від 03.09.2021 року станом на 2025 рік склала 14287,83 грн.

Як вбачається з детальних розрахунків заборгованості, наданих Позивачем, сума кредиту складає 10000,00 грн, сума загальної заборгованості -14287,83 грн, заборгованість за тілом кредиту - 7323,74 грн, заборгованість за відсотками - 6964,09 грн. Вказана заборгованість нарахована за період з 03.09.2021 по 18.01.2022, тобто в межах строку кредитування 140 днів, визначеного Кредитним договором № 300273841 (а.с.80-84).

Розрахунки боргу відповідача відповідають умовам кредитування за Кредитним договором № 300273841, і не спростовані у встановленому порядку відповідачем відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Як зазначено у ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 626 ,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення кредитного договору в обраний спосіб, він не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Якщо презумпцію правомірності договору не спростовано, усі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту отримання відповідачем коштів за Кредитним договором. Так, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000,00 грн (десяти тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується доданою до позовної заяви копією платіжного доручення від 03.09.2021 від АТ «ТАСКОМБАНК» про те, що відповідне перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 було здійснено успішно (а.с.19).

Відповідачем не надано жодного доказу на заперечення факту укладення Кредитного договору та виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язань за цим Договором. Суд також враховує, що за Кредитним договором ОСОБА_1 здійснювалось часткове погашення заборгованості, що свідчить про обізнаність Відповідача про факт укладення Кредитного договору та його умови.

Таким чином, судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсними, тому є чинним, оскільки відповідає формі, передбаченій ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, як і те, що у нього за цим Кредитним договором виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у Кредитному договорі та Графіку платежів, що згідно з умовами договору є його невід`ємною частиною, то позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Також згідно зі статтею 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В такому випадку відсотки за кредитом та їх розмір передбачені кредитним договором, паспортом споживчого кредитування, та чітко визначені у графіку щомісячних платежів, які були підписані відповідачем. Відтак з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі, зазначеному у позові.

Щодо переходу права вимоги до Позивача.

28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали Договір факторингу №28/1118-01, предметом якого є відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, за оплату.

Відповідно до п. 1.3. згаданого вище Договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права клієнта за Кредитними договорами, включно із правом грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку цього договору.

Договором факторингу №28/1118-01 було передбачено, що він є дійсним до 28.11.2019 р. Термін дії зазначеного Договору факторингу неодноразово продовжувався шляхом укладення між Клієнтом та Фактором додаткової угоди № 19 від 28.11.2019, якою термін дії договору продовжено до 31.12.2020, додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до 31.12.2021, додаткової угоди № 27 до 31.12.2022, додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до 31.12.2023, додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до 31.12.2024. При укладенні додаткових угод про продовження строку дії договору факторингу усі інші умови договору залишилися незмінними. З цього випливає, що договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року діяв протягом усього часу з 28.11.2018 до 31.12.2024 р.

Відповідно до Реєстру боржників № 167 від 04.01.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12954,89 грн. (а.с.48-49).

При цьому необхідно зазначити, що пунктом 5.3.4. Додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено право фактора нараховувати Боржникам після відступлення Права вимоги проценти та інші обов`язкові платежі за кредитними договорами.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчувався 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, зокрема, - право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 300273841 від 03.09.2021. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024, що є невід`ємною частиною Договору факторингу № 23/0224-01, право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в сумі 14287,83 грн.

17.04.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» право вимоги за договорами кредиту, що підтверджується Реєстром Боржників до Договору факторингу № 17/04/24 від 17.04.2024 (а.с. 75-76).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» нарахування відсотків не здійснювало.

Згідно з випискою з особового рахунку ТОВ «ФК «Ейс», сума заборгованості за договором № 300273841 від 03.09.2021 становить 14287,83 грн, заборгованість за тілом кредиту - 7323,74 грн, заборгованість за несплаченими відсотками - 6964,09 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом факторингу може бути, зокрема, право майбутньої вимоги. У зазначеній статті ЦК України відсутні імперативні положення про спосіб індивідуалізації предмета договору, що дозволяє сторонам такого договору обумовлювати його на свій розсуд.

Також у п. 2.1. Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», визначено, що за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 4.1. цього Договору встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги. Пунктом 1.5. згаданого вище Договору факторингу визначено, що Реєстр прав вимог це перелік Прав вимог до Боржників, що відступається за цим Договором, а відповідно до пункту 1.3. під Правом вимоги розуміються всі права Клієнта за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Як визначено у ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із Принципами європейського договірного права, майбутня вимога, що встановлена чинним або визначатиметься майбутнім договором, може бути відступлена, якщо в момент її виникнення або в інший момент, визначений домовленістю сторін, її можна ідентифікувати як вимогу, до якої відступлення має відношення.

У пп. 2.1. договору факторингу № 28/1118-01, укладеному 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», Сторони визначили, що предметом цього договору є Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників. Аналогічні положення передбачені у пп. 2.1. договору факторингу № 23/0224-01, укладеному 23.04.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс», та пп. 1.1. договору факторингу № 17/04/24, укладеному 17.04.2024 між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС».

Окрім того, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено момент набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги - підписання відповідного реєстру прав вимог (пункт 4.1). Аналогічні положення передбачені договорами факторингу № № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року (пункт 4.1) та № 17/04/24 від 17 квітня 2024 року (пункт 1.2).

Таким чином, згідно з умовами вищезгаданих договорів факторингу, Сторони кожного із цих договорів дійшли згоди щодо того, що вимоги до боржників, які передаються Клієнтом Факторові, ідентифікуються в момент підписання відповідних Реєстрів прав вимоги.

Врахувавши зазначені положення законодавства, наявні докази та зміст долучених позивачем копій договорів факторингу, додаткових угод до них, реєстрів боржників, суд дійшов висновку, що Позивач довів, що набув право вимоги до Відповідача за договором № 300273841 від 03.09.2021.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо недоведення переходу права вимоги до Фактору у зв`язку з недоведеністю оплати договорів факторингу, виходячи з наступного.

Право вимоги до відповідача за Кредитним договором переходило від первісного кредитора до кожного наступного нового кредитора три рази, де фінальним кредитором є ТОВ «ФК «Ейс». Тому для перевірки існування позивача права вимагати виконання боржниками відповідних обов`язків, товариство має надати докази переходу прав у зобов`язанні на кожному етапі.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Норми статтей 1077-1078 ЦК України не містять положень про те, що право вимоги до нового кредитора за договором факторингу переходить саме з моменту сплати оплати новим кредитором (фактором) на користь первісного кредитора (клієнта) заборгованості та інших платежів відповідно до договору факторингу. Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та наступними договорами факторингу, також не було передбачено, що права вимоги до боржників вважаються відступленими в день проведення Клієнтом повної оплати за такими договорами.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем у позові заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., також у додаткових поясненнях у справі вх.12708 від 15.07.2025 р. представник позивача адвокат Тараненко А.І. просить покласти на відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг адвокатом від 03.04.2024 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 3 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 300273841 від 03.09.2021 року за тілом кредиту 7323,74 грн, а також заборгованість за відсотками у розмірі 6964,09 грн., загальна сума складає 14287,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС",, , адреса місця знаходження: шосе Харківське, буд. 19, кв. офіс 2005, м. Київ, Київ Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.