Номер провадження: 22-з/813/401/25
Справа № 504/1582/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

розглянувши клопотання адвоката Харченко Ігора Євгеновича, представника ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Смартсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Смартсервіс» (далі ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору.

22 листопада 2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернулося до суду з заявою про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року відмовлено у задоволені заяви ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» про закриття провадження у справі, з підстав того, що між сторонами наявний спір про право, який має бути вирішений судом.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року позов ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» залишений без задоволення. Стягнуто з ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Другакова Д.О., представника ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс», з повідомленням про те, що справа відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України буде розглядатися без повідомлення учасників справи.

21 серпня 2025 року адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернувся до суду з заявою про закриття провадження у зв`язку з відмовою від позову, в якій, розуміючі наслідки відмови від позову, адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. Також просив повернути судовий збір сплачений в суді першої та апеляційної інстанціях (а.с. 170-173).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року заяву адвоката Другакова Д.О., представника ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» про відмову від позову задоволено частково. Прийнято відмову позивача ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору визнано нечинним. Закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору. Повернуто ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» з державного бюджету судовий збір у розмірі 2 271 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

10 вересня 2025 року адвокат Харченко І.Є., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, у якому просив суд стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 13 500 грн. посилаючись на те, що відповідач не оплачувала позовних вимог позивача пред`явлених їй у позові, а лише внаслідок шантажу вимушена була оплатити аванс на майбутні послуги, що передбачено ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII.

15 вересня 2025 року адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернувся до суду з запереченням на клопотання відповідача від 10 вересня 2025 року, у якому посилаючись на те, що відповідачем не наведено які саме дії позивача були необгрунтованими, просив апеляційний суд залишити клопотання без задоволення.

Розглянувши справу, перевіривши доводи клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла до висновку про залишення заяви без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Поняття зловживання процесуальними правами міститься у ст. 44 ЦПК України. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц зазначено, що для стягнення компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, здійснених відповідачем, необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 741/1681/17 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу у зв`язку із закриттям провадження у справі, послався, що законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.142 ЦПК України). При цьому звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, а добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивачів, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивачів, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, де, залишаючи без змін судові рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, тобто його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. При цьому Верховний Суд вказав, що із системного тлумачення положень частин 5 та 6 ст.142, ч.9 ст.141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору.

В обґрунтування позову посилалося на те, що між ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» та ОСОБА_1 укладений договір № 60Є-56 від 02 вересня 2022 року про надання послуг з управління і утримання багатоквартирного житлового будинку споруд та прибудинкової території ЖК «Смарт Сіті», на виконання умов договору позивач у період часу з 02 вересня 2022 року по 29 лютого 2024 року належним чином надав відповідачу послуги, однак відповідачем сплачено заборгованість частково, та станом на дату подання позову, наявна прострочена заборгованість у розмірі 17 907,50 грн.

Під час розгляду справи 21 листопада 2024 року позивачем було подано заяву про закриття провадження, оскільки станом на 01 жовтня 2024 року у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, сплачено борг у розмірі 17907,50 грн., тому на цій підставі відсутній предмет спору (а.с. 84-86).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року відмовлено у задоволені заяви, з підстав того, що між сторонами наявний спір про право, який має бути вирішений судом.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року позов ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» залишений без задоволення. Стягнуто з ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

21 серпня 2025 року адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» звернувся до апеляційного суду з заявою про закриття провадження у зв`язку з відмовою від позову, в якій, розуміючі наслідки відмови від позову, адвокат Другаков Д.О., представник ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. Також просив повернути судовий збір сплачений в суді першої та апеляційної інстанціях (а.с. 170-173).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року заяву адвоката Другакова Д.О., представника ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» про відмову від позову задоволено частково. Прийнято відмову позивача ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору визнано нечинним. Закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, стягнення судового збору. Повернуто ТОВ «Керуюча компанія «Смартсервіс» з державного бюджету судовий збір у розмірі 2 271 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

При вирішенні питання про компенсацію понесених відповідачем витрат на правничу допомогу слід керуватися ч. 5 ст. 142 ЦПК України та зокрема встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Колегія суддів зауважує, що при застосуванні положень ст. 142 ЦПК України, судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача.

Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Із системного тлумачення положень частин 5 та 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Як свідчить судова практика, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, а добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень.

Вбачається, що відповідачем не надано доказів і матеріали справи таких не містять, що дії позивача є необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, як і відсутні докази про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, враховуючи, що 01 жовтня 2024 року у відповідача перестала існувати заборгованість перед позивачем.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач у квітні 2024 року звернувся до суду за захистом своїх прав, проте відповідачем сплачено 17907,50 грн. та станом на 01 жовтня 2024 року заборгованість була відсутня, що стало наслідком закриття провадження у справі за заявою позивача про відмову у позові, отже дії позивача є такими, що відповідають вимогам процесуального закону, а тому вони не можуть вважатись недобросовісними.

Адвокатом Харченко І.Є., представником ОСОБА_1 не зазначено вчинені позивачем необґрунтовані дії, та не надано доказів, що дії позивача є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів надавши оцінку обставинам справи, врахувавши те, що відповідач не довів необґрунтованість дій позивача, доходить висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на правову допомогу на підставі ч. 5 ст.142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката Харченко Ігора Євгеновича, представника ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда