У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20.10.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Хитрук В.М.,

секретар судового засідання Рашевська О.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Поділля» про визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації права та припинення права оренди

в с т а н о в и в:

В провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Поділля» про визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації права та припинення права оренди, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі № 4433, укладений 12.07.2019 між ТОВ «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» () та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), згідно з яким в оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0043 площею 2,951 га; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0043, з одночасним припиненням права оренди на зазначену земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 202, номер запису про інше речове право: 32483481); стягнути з відповідачів на користь Вінницької обласної прокуратури судовий збір.

У судовому засіданні прокурор Бородіч О.О. позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача ТОВ «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» адвокат Зубаль А.І. у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечила. У відзиві на позовну заяву зазначила, що заявлений прокуратурою позов необґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, у статті 331 ЦКУ якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 13.02.2024 року, номер запису про право власності: 32344889, власником земельної ділянки: :01:002:0043 є ОСОБА_1 , отже Копайгородської селищна рада Жмеринського району Вінницької області, є неналежним позивачем по справі. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин, а отже належний позивач особа, якій належить право вимоги. Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» на підставі належним чином укладеного та зареєстрованого договору оренди землі. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судових засідань повідомлена належним чином.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з приписами частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, згідно з частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Земельні спори між територіальною громадою та юридичною особою, належать до господарської юрисдикції, що виключає його розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

До аналогічного висновку прийшов Верховний суд у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 205/1876/23, провадження № 61-2233св25.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24) зазначено, що: «спір у справі, що переглядається, в частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах органу місцевого самоврядування до ДП «Ілліч-Агро Донбас», є земельним спором між територіальною громадою та юридичною особою, а тому, виходячи із суб`єктного складу сторін, належить до господарської юрисдикції, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22) вказано, що: «у справі, що переглядається, позовні вимоги прокурора, з урахуванням меж касаційного перегляду, про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування запису в Державному:- реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, запис від 17 березня 2018 року № 25293453 про Державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526, стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест» за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства. Тому судам слід було закрити провадження у справі у вказаній частині, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства».

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07.06.2022 визнано незаконним та скасовано рішення 32 сесії 7 скликання Супівської сільської ради Барського району від 20.06.2019, яким затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0043 площею 2,951 га, розташовану на території Супівського старостинського округу Копайгородської селищної об`єднаної територіальної громади Жмеринського району, яке зареєстроване 03.07.2019, номер запису про право власності 32344889.

У даній справі позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди землі між ТОВ «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» та ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ» на земельну ділянку з одночасним припиненням права оренди та стягнення з відповідачів на користь Вінницької обласної прокуратури судових витрат, за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, у відповідності до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст. 255, 256, 258, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі №125/103/24 за позовною заявою Керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Поділля» про визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації права та припинення права оренди закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України роз`яснити позивачеві, що цей спір віднесено до господарської юрисдикції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 20.10.2025

Суддя: