єдиний унікальний номер справи 531/1958/24
номер провадження 2/531/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Герцова О. М.,

за участю секретаря Капленко Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом адвоката Жолонка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про виділення у натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, через представника, звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області із позовною заявою, у якій просить виділити позивачу шляхом поділу, 21/100 частки промислових будівель АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці присадибного фонду Карлівської міської ради, кадастровий номер :50:003:0500, в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.12.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частки промислових будівель, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у власність 21/100 частки промислових будівель номер 30, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що складається із магазину, кафе бару літА-1, гаражу літ. А1-1, прохідної літ В, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Д, складу літ. Е, пилорами літ. Ж, огорожі літ№1, воріт літ № 4, огорожі літ№ 5, огорожі літ. № 6, яка розташована на земельній ділянці присадибного фонду Карлівської міської ради, кадастровий номер: :50:003:0500.

В усіх інших співвласників своя господарська діяльність, яка не пов`язана з іншими.

Дана частка фактично функціонує, як окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, але, юридично спільно з відповідачами, мають лише право на частку в спільній частковій власності нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 12.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.10.2024 року провадження у справі № 531/1958/24 за позовом адвоката Жолонка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про виділення у натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності до набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/554/24 - зупинено до надходження до суду висновку експерта.

Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подализаяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником 21/100 частки промислових будівель номер 30, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що складається із магазину, кафе бару літА-1, гаражу літ. А1-1, прохідної літ В, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Д, складу літ. Е, пилорами літ. Ж, огорожі літ№1, воріт літ № 4, огорожі літ№ 5, огорожі літ. № 6, яка розташована на земельній ділянці присадибного фонду Карлівської міської ради, кадастровий номер: :50:003:0500.

Іншими власниками є відповідач та треті особи. Досягти згоди про встановлення порядку користування і володіння нежитловим приміщенням в досудовому порядку сторонам не вдалося.

Відповідно до висновку експерта № 26 від 03.06.2025 року, складеного судовим експертом Агаєвою Ніною Миколаївною, 21/100 частина майна, а саме: приміщення магазину, кафе-бару літ. «А-1» загальною площею 302,1 кв. м., а саме: зала 1 площею 212,8 кв. м., підсобне приміщення 2 площею 10,1 кв. м., кімната персоналу 3 площею 5,2 кв. м., коридор 4 площею 5,8 кв. м., санвузол 5 площею 26,2 кв. м., кладова 6 площею 5,2 кв. м., коридор 7 площею 6,3 кв. м., кухня 10 площею 26,2 кв. м., щитова 11 площею 3,3 кв. м., підсобне приміщення площею 8,6 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 має оремі входи, необхідну сукупність корисних та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення і газопостачання, які відповідають нормативно-технічним вимогам та відповідає фактичному порядку володіння будівлею.

Вказане вище майно відповідає нормативно-технічним вимогам та складає окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦКУ. Прицьому об`єкт не втрачає свого цільового призначення та за розміром вдповідає розміру частки у праві власності.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Отже, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18) зроблено висновок, що «системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася».

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 712/9240/16-ц (провадження № 61-13395св19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 171/228/15-ц (провадження № 61-5812св19) зазначено, що «визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна».

Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 569/4074/14-ц (провадження № 61-14487св19), в якій також вказано, що «апеляційний суд помилково скасував рішення міського суду, безпідставно вказуючи на те, що визначений судом варіант поділу спірного майна порушує права відповідача на користування земельною ділянкою, яка у нього знаходиться в оренді не звернувши уваги на те, що визначальним у цих правовідносинах є не порядок користування майном чи знаходження в оренді інших земельних ділянок, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «у справі, що переглядається, суди не врахували, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої, другої статті 76, частини першої статті 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Агаєвою Н. М. № 26, 21/100 частина майна, а саме: приміщення магазину, кафе-бару літ. «А-1» загальною площею 302,1 кв. м., а саме: зала 1 площею 212,8 кв. м., підсобне приміщення 2 площею 10,1 кв. м., кімната персоналу 3 площею 5,2 кв. м., коридор 4 площею 5,8 кв. м., санвузол 5 площею 26,2 кв. м., кладова 6 площею 5,2 кв. м., коридор 7 площею 6,3 кв. м., кухня 10 площею 26,2 кв. м., щитова 11 площею 3,3 кв. м., підсобне приміщення площею 8,6 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 має оремі входи, необхідну сукупність корисних та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення і газопостачання, які відповідають нормативно-технічним вимогам та відповідає фактичному порядку володіння будівлею, за розміром відповідає розміру частки у праві власності.

Відповідно фактично для розподілу часток необхідність в переобладнанні та переплануванні відсутня.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі, а якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку, допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або іншого уповноваженого суб`єкта, тому суд визнає доведеним технічну можливість поділу в натурі спірного житлового будинку та господарських будівель. Враховуючи, що відповідач не заперечувалла стосовно задоволення позову, запропонований позивачем варіант розподілу спірного будинку та господарських будівель та споруд, а також земельних ділянок, відповідає встановленому порядку користування цим нерухомим майном, є приближеним до ідеальних часток, а також передбачає також поділ і господарських будівель та споруд, без залишення їх у спільній частковій власності, що повністю вирішить спір між сторонами, суд дійшов до висновку, про задоволення позовних вимог.

При цьому суд зауважує, саме такий поділ спірного майна, що є у спільній частковій власності, не порушить прав співвласників, вирішить спір між сторонами, та не створить умов для нового спору в майбутньому.

Питання про стягнення судового збору з відповідача у позові не ставиться.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем - прийняти.

Позовну заяву Жолонка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про виділення у натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 на частку промислових будівель номер АДРЕСА_1 , що складається із магазину, кафе бару літА-1, гаражу літ. А1-1, прохідної літ В, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Д, складу літ. Е, пилорами літ. Ж, огорожі літ№1, воріт літ № 4, огорожі літ№ 5, огорожі літ. № 6, яка розташована на земельній ділянці присадибного фонду Карлівської міської ради, кадастровий номер: :50:003:0500.

Виділити ОСОБА_1 , шляхом поділу, 21/100 частки промислових будівель номер 30, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що складається із магазину, кафе бару літ А-1, гаражу літ. А1-1, прохідної літ В, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Д, складу літ. Е, пилорами літ. Ж, огорожі літ№1, воріт літ № 4, огорожі літ№ 5, огорожі літ. № 6, яка розташована на земельній ділянці присадибного фонду Карлівської міської ради, кадастровий номер: :50:003:0500, в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Третя особа: ОСОБА_7 , РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 .

Третя особа: ОСОБА_8 , РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Суддя О. М. Герцов