Провадження № 2-з/638/145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Подус Г.С., розглянувши матеріали заяви, поданої в інтересах держави Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області в особі керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області в особі Дергачівської окружної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі, -

встановив:

Представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м.Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на наступне нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме:

- 1/3 частки 4-кімнатної квартири загальною площею 150,8 м?., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 35206047 від 27.01.2020);

-гараж № НОМЕР_1 загальною площею 38,4 м?, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 29616900 від 20.12.2018);

- нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36061311, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 22.02.2012);

- будинок загальною площею 59,5 м?, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7591798, номер запису про право власності: 1772549 від 23.07.2013);

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна: 34635828, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 15.09.2011);

- 1/16 частки квартири загальною площею 67,0 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 24900888, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.02.2009).

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачем подано позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі у розмірі 4213670,26 грн. У зв`язку із тим що відсутність заборони на відчуження майна, яке виступає предметом спору, вважає, що відповідач має реальну можливість реалізувати його на користь третіх осіб, що у майбутньому утруднить виконання рішення суду або взагалі зробить його виконання неможливим.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Зі змісту заяви вбачається, що позивачем подано позов про про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі у розмірі 4213670,26 грн.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Позивач просить накласти арешт на наступне нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме:

- 1/3 частки 4-кімнатної квартири загальною площею 150,8 м?., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 35206047 від 27.01.2020);

-гараж № НОМЕР_1 загальною площею 38,4 м?, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 29616900 від 20.12.2018);

- нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36061311, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 22.02.2012);

- будинок загальною площею 59,5 м?, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7591798, номер запису про право власності: 1772549 від 23.07.2013);

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна: 34635828, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 15.09.2011);

- 1/16 частки квартири загальною площею 67,0 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 24900888, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.02.2009).

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви в інтересах держави Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області в особі керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області в особі Дергачівської окружної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: