Справа № 738/2258/25
№ провадження 2/738/732/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок по АДРЕСА_1 , спадкоємцями якої першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Згідно договору про поділ спадщини від 13 вересня 2025 року сторони за договором досягли домовленості про поділ спадщини за законом, зокрема ОСОБА_1 перейде у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Минець О.В. в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі, з приводу позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю до суду не подали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги № 12 с. Стольне за 1991-1995 роки від 23.09.2025 слідує, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. Головою колгоспного двору був ОСОБА_4 , члени двору: дружина ОСОБА_1 (а.с.9).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках по кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стольне Корюківського району Чернігівської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в тому числі і на належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 110/2024, заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після померлого чоловіка і батька, в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Згідно договору про поділ спадщини від 13 вересня 2025 року сторони за договором досягли домовленості про поділ спадщини за законом, зокрема ОСОБА_1 перейде у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Однак, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 404/02-31 від 13.09.2025 (а.с.44).

Згідно Інформаційної довідки від 19.06.2025 станом на 31.12.2012 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.10).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя правовстановлюючі документи на належне йому майно, а саме: частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , не оформив, позивачка позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , частина якого в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_4 і частина належна позивачці як члену колишнього колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко