Дата документу 21.10.2025
Справа № 334/8713/25
Провадження № 2-н/334/838/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 жовтня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,

встановив:

представник заявника ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути солідарно з боржників на користь заявника заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком на загальну суму 15 119,30 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини п`ятої статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, що передбачено частиною сьомою статті 165 ЦПК України.

В заяві представник заявника зазначила, що боржники ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з листами Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 16.10.2025 № 06.4-06/02/27080 та 06.4-06/02/27081 боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання боржниці ОСОБА_2 у місті Запоріжжі не зареєстроване.

У частині дев`ятій статті 165 ЦПК України зазначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з частиною третьою статті 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з боржників солідарно, отже вказані в заяві вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий.

За таких обставин суддя дійшов висновку про те, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до положень частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 165, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

відмовити у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М.В. Фетісов