Справа № 185/6649/25
Провадження № 2/185/5550/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором -

встановив:

У червні 2025 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 7655752 у розмірі 18 288,57 грн та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 05.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №7655752, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу кошти. 27.01.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7655752. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного судового провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач просив розглядати справу без його участі, у відповіді на відзив просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав не підписаний відзив на позовну заяву, який ухвалою суду був повернутий без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

05.03.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7655752, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу кошти в розмірі 3300,00 грн, строком на 357 днів, з процентною ставкою 2,20% в день. Зазначений договір був підписаний відповідачем. Вказане підтверджується копією кредитного договору.

Відповідно до додаткової угоди до Договору №7655752 від 05.03.2024 року суму наданої позики збільшено на 2000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5300,00 грн.

У свою чергу згідно договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 року, ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняв права грошової вимоги до відповідача за вказаними вище кредитним договором у розмірі 18288,57 грн. Вказане підтверджується копією зазначеного договору факторнгу та витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу.

Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 26.01.2025 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 18288,57 грн, з яких: 4546,98 грн - тіло кредиту, 10703,59 грн сума заборгованості за процентами, 3038 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Відповідно до п.15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України:

15. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин, законодавцем заборонено нарахування неустойки (штрафів, пені) на час карантину (з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року) та на період воєнного стану (з 24.02.2022 року по теперішній час), а тому позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за цей період задоволенню не підлягають.

Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладені по справі обставини, звертаючи увагу на досліджені на їх підтвердження докази, беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаними по справі договорами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків є законними та обґрунтованими матеріалами справи, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню (4546,98 грн + 10703,59 грн = 15250,57 грн; в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000 грн., суд виходить з наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.

Сума заявлених до відшкодування з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката є неспівмірною зі складністю справи та підлягає до зменшення.

Таким чином, на думку суду наявні підстави для стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2525,00 грн.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №7655752 від 05.03.2024 в сумі 15250,57 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 4546,98 грн - тіло кредиту, 10703,59 грн сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати: судовий збір сплачений позивачем при поданні до суду позову 2525 грн, витрати на правничу допомогу 3000,00 грн., а всього 5525 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М. М. Перекопський