Провадження №: 2/336/4219/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у м. Запоріжжі у складі

головуючого судді Худіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Дорошенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі померла її донька ОСОБА_2 . Після смерті доньки відкрилась спадщина, де вона та ОСОБА_3 (батько) є спадкоємцями першої черги. Визначений законодавством строк подачі заяви позивачем було пропущений з поважних причин.

Щодо поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач вказує, що є особою похилого віку (майже 80 років), має низку тяжких захворювань, поганий стан здоров`я, а також посилається на військовий стан.

Крім того, позивач вказує, що оскільки донька, хоча й була з 26.08.2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_1 , однак декілька останніх років проживала разом із ними, надаючи допомогу та турбуючись про батьків. Позивач була впевнена, що прийняла спадщину за фактом сумісного проживання разом з донькою. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач звернулась 6 травня 2025 року, тобто лише на 5 днів пропустивши встановлений законом шестимісячний строк.

Постановою державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Південного МРУМЮ (м. Одеса) Сидорук К.В. від 05.06.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з цим, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя.

12 серпня 2025 року Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.09.2025 справу передано в провадження судді Худіної О.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2025 року відкрито загальне провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. В матеріалах справи від представника позивача є заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи, також надали заяви про розгляд справи за їхню відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 виданого 14.09.1996 року (а.с.6).

До матеріалів справи додані медичні документи. Які підтверджують незадовільний стан здоров`я та проходження лікування позивачем (а.с.14-19).

Як вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , актовий запис №227(а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , після шлюбу ОСОБА_6 отримала прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано 15.12.1992 (а.с. 11).

До матеріалів справи додане свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.50)

Враховуючи викладене, а також відсутність заповіту, ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 не входять до кола спадкоємців.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвом про смерть, виданого 04.11.2024, серія НОМЕР_3 (а.с.9).

Батько померлої ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить особистий запис зроблений останнім у нотаріуса, а відтак не є спадкоємцем ані спадкоємцем, ані відповідачем у справі.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із Правовою позицією ВСУ, яка викладена у Постанові ВСУ від 26.08.2025 у справі № 496/4088/21 (провадження № 61-11866/24).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В., остання відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після доньки, оскільки ОСОБА_1 спадщину у встановлений законом термін не прийняла і пропустила 6-ти місячний термін для прийняття спадщини (а.с.12-13).

У судовому засіданні було оглянута, надана державним нотаріусом, копія спадкової справи № 276/2025 на 19 ти аркушах. Матеріали якої підтверджують встановлені судом обставини (а.с.38-59).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів (ч.1). На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81061467 від 06.05.2025 спадкову справу було заведено П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, номер у нотаріуса 740029666 (№ 276/2025 у нотаріуса) (а.с.44-46).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті доньки за законом. Однак, вона не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1265, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7, постановою Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, ст. 10, 81, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Запорізька міська рада, 5, 69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 206.

Третя особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 22.10.2025

Суддя О.О. Худіна