КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8061/25
Провадження № 2-о/552/298/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2025 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

При секретарі - Дмитриченковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

24.09.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 08 травня 1998 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого відділом приватизації житла згідно з розпорядженням (наказом) від 08 травня 1998 року №2319 на ім`я ОСОБА_2 та членів її сім`ї ОСОБА_3 .

25.09.2025 року судом відкрито провадження по справі.

07.10.2025 року заінтересованою особою ОСОБА_2 подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

09.10.2025 року від заінтересованої особи УМКВ міста Полтавської міської ради надійшов відзив, з якого вбачається, що при винесенні рішення по вказаній справі покладаються на розсуд суду, розгляд справи просять проводити за відсутності їх представника.

В судове засідання представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Пишногуб Н.О. не з`явилася, 20.10.2025 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявниці ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження відділу приватизації житла від 08 травня 1998 року №2319, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Іншим співвласником вищевказаної квартири є мама заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер 418487172 від 19.03.2025 року.

Під час впорядкування документів на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 звернулася до органу реєстрації прав власності на нерухоме майно, з метою внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

02.07.2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Зацеркляною Я.С. прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №79708654. В обґрунтуванні прийнятого рішення зазначено, що відповідно до наданих документів для проведення реєстраційної дії за ОСОБА_5 наявні суперечності в написанні її імені, зокрема у свідоцтві про право власності на житло від 08.05.1998 року Видавник: Відділ приватизації житла, згідно якого право спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 .

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру ім`я заявниці записано, як « ОСОБА_7 », що не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України, що був виданий 20.06.2025 року, орган що видав 8017, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_8 ».

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявниці, остання народилася у Федеративній Республіці Німеччина і відповідно до вказаного свідоцтва про народження ім`я заявниці написано на російській мові « ОСОБА_9 ».

Отже причина неправильного написання імені заявниці виникла у зв`язку перекладом з російської мови на українську мову.

Внаслідок такої помилки, ОСОБА_1 , виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я.

Так, судом встановлено, що факт належності ОСОБА_10 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 підтверджується, зокрема: витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; технічним паспортом на вищевказану квартиру; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 14.05.2025 року; паспортом громадянина України НОМЕР_3 виданий 8017 від 20.06.2025 року виданий після зміни прізвища - « ОСОБА_1 ».

Крім того, факт належності заявниці свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 підтверджується тим, що заявниця приймала участь у приватизації квартири, зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади де вказано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за вище вказаною адресою.

Таким чином, розбіжності в написанні імені заявниці в паспорті, реєстраційному номері облікової картки платників податків, свідоцтві про шлюб, свідоцтві про народження, витязі з реєстру територіальної громади в порівнянні із свідоцтвом про право власності на житло від 28.05.1998 року впливають на можливість державної реєстрації права на квартиру АДРЕСА_3 , отриманого на підставі розпорядження відділу приватизації житла №2319 від 08.05.1998 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 08 травня 1998 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого відділом приватизації житла згідно з розпорядженням (наказом) від 08 травня 1998 року №2319 на ім`я ОСОБА_2 та членів її сім`ї ОСОБА_3 .

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає змогу оформити належним чином правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 273, 293-294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить свідоцтво про право власності на житло від 08 травня 1998 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого відділом приватизації житла згідно з розпорядженням (наказом) від 08 травня 1998 року №2319 на ім`я ОСОБА_2 та членів її сім`ї ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, , адреса місця знаходження: м.Полтава, вул.Соборності, буд.36.

Рішення виготовлене 21.10.2025 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко