РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р.Справа № 390/2715/25
Провадження № 2-о/390/93/25

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі судді Підгірської Г.О., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа, щодо якої просять продовжити обмежувальний припис: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про продовження обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2025 видано обмежувальний припис, яким вжито заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в особистій кімнаті постійного фактичного проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;?

2) заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

3) заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У зв`язку зі спливом передбаченого рішенням суду строком дії, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 з покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці постійного фактичного проживання, постраждалої осіб ОСОБА_1 та в інших місцях перебування постраждалої;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої осіб ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб рощу кувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду через реальні побоювання та з метою недопущення вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, реалізації ним погроз та продовження випадків домашнього насильства.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі проживає разом із своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тривалий час, а саме із березня 2022 року, вчиняє щодо неї домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру.

За вказані дії ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на даний час відносно нього розглядається 2 кримінальних провадження в Кропивницькому районному суді Кіровоградської області за статтею 126-1 КК України, в яких він є обвинуваченим, а заявниця потерпілою.

Під час дії обмежувального припису ОСОБА_2 своєї поведінки не змінив, у зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово зверталася в поліцію.

Розгляд заяви призначено на 20.10.2025. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині заяви зазначила, що просить розглянути справу без її участі, оскільки побоюється, що при зустрічі із ОСОБА_2 в засіданні можливе продовження ним погроз та неправомірних дій, а також через її стан здоров`я.

ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 постійно виникають конфлікти.

Заявниця неодноразово викликала поліцію через неправомірні дії свого сина ОСОБА_5 , поліцейські складали відносно нього адміністративні матеріали, термінові заборонні приписи, судом він неодноразово визнавався винним.

Окрім цього, на розгляді Кропивницького районного суду Кіровоградської області перебувають кримінальні провадження №0000024 і №0000173 відносно ОСОБА_2 , за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених статтею 126-1 КК України, де заявниця визнана потерпілою

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1 ст.1З У «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишений без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП таКК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству` визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з частинами першою і другою статті 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до сатті 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею та ОСОБА_2 наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак суд не може заборони ОСОБА_2 перебувати в місці постійного фактичного проживання (перебування) ОСОБА_1 , і наближення на відстань ближче 200 метрів до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на даний час це є єдиним місцем проживання і самого ОСОБА_2 . Однак, зважаючи на доведеність обґрунтування заяви, суд вважає за необхідне заборонити йому заходити в кімнату, яка визнана учасниками справи як «особиста» ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів пункту 10 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

В силу частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.268,350-1-350-5 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно продовжити обмежувальний припис: ОСОБА_2 , про продовження обмежувального припису задовольнити.

Продовжити обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в особистій кімнаті постійного фактичного проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;?

2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду про продовження обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про продовження обмежувального припису повідомити працівників відділу ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області ( вул. Кільцева, 34 Б, м. Кропивницький).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Підгірська