Номер провадження: 22-ц/813/5470/25
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Коновалова В.А.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа з боку позивача - ОСОБА_3

треті особи з боку відповідача - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про усунення перешкод у безпечному користуванні власністю

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2025 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про усунення перешкод у безпечному користуванні власністю, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2005 р.н., ОСОБА_6 , 2012 р.н. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №520/13452/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод у безпечному користуванні власністю, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2005 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

14.04.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни надійшла заява в якій вона просить замінити первісного відповідача за вимогами ОСОБА_1 про усунення перешкод к безпечному користуванні належними йому житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно реконструйованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_7 , оскільки як зазначає представник позивача, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договори дарування за номерами в реєстрі 72 та 74, у відповідності з якими власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2025 року усне клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни про поновлення строку на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем залишено без задоволення, заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни про заміну первісного відповідача належним відповідачем залишено без розгляду..

Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд першої інстанції зазначав, що оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, підстави для поновлення строку на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем по справі №520/13452/19 - відсутні, - вказана заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням Кукало Олена Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою безпосередньо до Одеського апеляційного суду та просила скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 14 квітня 2025 року та прийняти постанову про задоволення заяви представника ОСОБА_1 про заміну первісного відповідача за вимогами

ОСОБА_1 про усунення перешкод у безпечному користуванні належними йому житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно реконструйованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що постановлена ухвала суду першої інстанції має ознаки надмірного формалізму, про недопустимість якого неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах.

Крім того, вважали, що постановлена ухвала не відповідає діючий практиці ЄСПЛ та порушує право доступу до правосуддя позивача передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Щодо явки сторін.

Сторони були сповіщені належним чином про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання зявилась представник апелянта, клопотань про відкладення не надходило , що не заважає апеляційному перегляду.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржена ухвала відповідає в повній мірі.

Судовою колегією встановлено, щоу судовому засіданні в суді першої інстанції 14.04.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кукало Олена Миколаївна підтримала заяву про заміну первісного відповідача по справі №520/13452/19 та просила її задовольнити, а також заявила усне клопотання та просила поновити строк на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем по справі №520/13452/19.

У судовому засіданні 14.04.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Розенбойм Юрій Олександрович заперечував проти поновлення строків на звернення до суду представнику позивача з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а також заперечував проти задоволення заяви про заміну відповідача.

Відповідно до ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

До того ж, нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судова колегія дослідивши вищевикладене та матеріали справи, встановила, що в підготовчому засіданні 04.03.2025 року судом першої інстанції, протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кукало Олена Миколаївна звернулася до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем 14.04.2025 року, тобто після закінчення підготовчого провадження.

При цьому, представник позивача - адвокат Кукало Олена Миколаївна, про обставини належності житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , було відомо ще у вересні 2021 року, останньою 03.09.2021 року було долучено до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 19.08.2020 року, відповідно до якого земельна ділянка, кадастровий номер :13:007:0025 на праві власності належить ОСОБА_7 , на підставі договору дарування від 22.01.2020 року №74, а також житловий будинок в АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_7 , на підставі договору дарування від 22.01.2020 року №72.

Отже, суд першої інстанції враховуючи вищевикладені обставини, враховуюьчи обізнаність представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни, про обставини, викладені в заяві ще до закінчення підготовчого провадження у справі, а саме протягом тривалого часу, ще з вересня 2021 року, враховуючи, що нею не доведено поважності причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем, і причин неможливості подати вказану заяву у строки, встановлені законодавством, а тому підстави для поновлення строку на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем по справі №520/13452/19 - відсутні, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про відмову у поновленні строку на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, то підстав для поновлення строку на звернення до суду з заявою про заміну первісного відповідача належним відповідачем по справі №520/13452/19 - відсутні, то вказана заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кукало Олени Миколаївни про заміну первісного відповідача належним відповідачем, подану по справі №520/13452/19 підлягала залишенню без розгляду.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо заміни сторони відповідача у справі, суд першої інстанції виходив з позиції вимог додержання процесуальних строків на звернення із відповідною заявою, що з огляду на практику Верховного Суду та ЄСПЛ дорівнює дотриманню принципу справедливості ухваленого судового рішення, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги, що постановлена ухвала суду першої інстанції має ознаки надмірного формалізму, судова колегія вважає необґрунтованими та не слушними, адже як вірно зазначав суд першої інстанції стороною позивача не надано відповідних доказів необізнаності про обставини викладені в заяві про заміну сторони відповідача, щодо поновлення строків для звернення з відповідною заявою та не надано доказів не можливості звернення вчасно з заявою про зміну сторони відповідача, крім того, будь які норми закону є формальними за своєю сутністю .

Щодо доводів апеляційної скарги, що постановлена ухвала не відповідає діючий практиці ЄСПЛ та порушує право доступу до правосуддя позивача, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції було додержано діючу норму ЦПК України, при тому, що позивач не довів належними та допустимими доказами неможливості звернення вчасно з заявою про заміну відповідача, крім того, сторона відповідача також заперечувала задоволення такого клопотання, то виходячи з балансу обставин досліджених у справі судом першої інстанції було прийнято виважене та обґрунтоване рішення, яке відповідає засадам діючого цивільно-процесуального закону та є справедливим з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що в свою чергу захищає права і свободи іншої сторони.

В сукупності доводи апелянта є викладенням своєї позиції та не є критикою судового рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду справи викладену у процесуальних документах, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, судова колегія приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кукало Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2025 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова