КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/5341/25

16 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Якимець О.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив скасувати наказ № 44-к від 13.03.2025 про його звільнення; поновити його на посаді вчителя фізики та інформатики у Комунальному закладі «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 08.02.2021 він працював у Комунальному закладі «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва на посаді вчителя інформатики та фізики.

13.03.2025 року відповідач звільнив його з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним, оскільки жодних проступків, які стали підставою для його звільнення, він не вчиняв.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року у позові ОСОБА_1 до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва про поновлення на роботі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем дотримано вимоги чинного трудового законодавства України при звільненні позивача з підстав, визначених пунктом пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

Позивачем, у свою чергу, не доведено суду обставин, які б свідчили про незаконність його звільнення з огляду на вчинення ним саме аморального проступку, який в силу положень трудового законодавства є додатковою підставою для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, на якого покладено виконання виховних функцій, зокрема, здійснення в межах своїх повноважень педагогічних заходів.

Не погоджуючись з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що судове рішення ухвалено, зокрема, на підставі протоколу судового засідання № 4886215, який не містить значної частини його реплік, заперечень та клопотань, попри те, що вони були завчасно подані до суду та неодноразово озвучені ним під час засідання 24 липня 2025 року.

Ухвала суду першої інстанції від 29.07.2025 про відмову у задоволенні зауважень до протоколу судового засідання є незаконною та необґрунтованою, вона винесена з порушенням норм процесуального права, що істотно вплинуло на право позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи та належний захист його прав. Ці порушення мали прямий вплив на правильність вирішення справи по суті, оскільки суд першої інстанції свідомо проігнорував або неналежно зафіксував ключові доводи та заперечення позивача.

Однією з ключових обставин, на яку суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та яка є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, є невиконання відповідачем обов`язку видати позивачу копію наказу про звільнення. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вручення копії наказу про звільнення позивачу, що беззаперечно свідчить про порушення відповідачем вимог статті 47 КЗпП України.

Відмова суду у призначенні судової комп`ютерно-технічної експертизи відео доказу є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ЦПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, а також порушує фундаментальні права позивача на справедливий судовий розгляд. Рішення суду першої інстанції було прийнято за умов неповного, необ`єктивного дослідження всіх доказів та доводів сторін, і є результатом свідомого ігнорування позиції позивача та процесуальних гарантій.

24 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Іванової Н.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання з`явились представники відповідача Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Іванова Н.С. та Вишневська Н.В., які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

08 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності не з`явившихся сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 08.02.2021 року позивача було прийнято на роботу до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» за строковим трудовим договором до 26.08.2021.

З 27.08.2021 позивач був переведений на умови безстрокового трудового договору (підстава наказ №130-к від 26.04.2021).

Відповідно до Посадової інструкції вчителя ІІ-ІІІ ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва вчитель зокрема: організовує та планує освітній процес, забезпечує виконання навчальних програм з певного предмету у відповідності до навчального плану; здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету; забезпечує в ході освітнього процесу соціалізацію, формування загальної культури особистості, дотримання норм і правил техніки безпеки; несе відповідальність за збереження життя та здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу; використовує різноманітні ефективні форми, прийоми і методи навчання; сприяє формуванню в учнів поваги до принципів загальнолюдської моралі, батьків, культурно-національних, духовних, історичних цінностей України, дбайливе ставлення до навколишнього середовища; дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя, вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи; контролює забезпечення здорових і безпечних умов навчання, виховання, праці; підтримує зв`язки з батьками, надає їм консультативну педагогічну допомогу з питань освіти, фізичного й психічного розвитку їх дітей; вдосконалює педагогічну майстерність, загальну культуру, підвищує фаховий і кваліфікаційний рівень.

У розділі IV (Відповідальність) зазначеної посадової інструкції вчителя передбачено, що вчитель у визначеному законодавством України порядку несе відповідальність за: реалізацію в повному обсязі навчальних програм відповідно до навчального плану і розкладу занять; збереження життя і здоров`я учнів під час навчального процесу; дотримання прав і свобод учнів; невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, розпоряджень директора школи та інших локальних нормативних документів, посадових обов`язків, встановлених цією Інструкцією, вчитель II-III ступеня несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством; застосування, в тому числі одноразове, методів виховання, пов`язаних із фізичним або психічним насиллям над особистістю учня, а також скоєння іншого аморального вчинку може бути звільнений з посади відповідно до чинного трудового законодавства і Закону України «Про освіту».

ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією 08.02.2021.

Відповідно до пункту 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-І IІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти; запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншими шкідливими звичкам; працювати сумлінно, дотримуватися трудової дисципліни, виконувати обов`язки визначені посадовими інструкціями.

У матеріалах справи також наявна копія атестаційного листа від 15.03.2023 року, в якому атестаційна комісія підтвердила відповідність ОСОБА_1 займаній посаді та присвоїла кваліфікаційну категорію «Спеціаліст другої категорії». У вказаному атестаційному листі, зокрема, зазначено наступне: «Характеристика діяльності вчителя у міжатестаційний період. ОСОБА_1 зарекомендував себе, як ініціативний, високопрофесійний вчитель. Він проводить уроки на належному науково-методичному рівні. Добре володіє новітніми освітніми методиками й технологіями. активно їх використовує. Впроваджує різні форми та методи роботи для покращення організації освітнього процесу на уроках інформатики. Розробляє різнорівневі завдання для учнів, відповідно до вимог навчальної програми та критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів. Активно використовує в своїй роботі такі платформи, як Google Classroom, Zoom, Google Таблиці, Google Документи, Youtube, PhET Interactive Simulations, DRAW.ІО та інші. ОСОБА_2 сприяє творчому розвитку обдарованих дітей. Диференціює завдання за змістом. складністю, дає інструктаж щодо способів організації роботи, здійснює диференційований та індивідуальний підхід до учнів. Вчитель вміє лаконічно, доступно подати навчальний матеріал, вільно володіє державною мовою. Такий підхід до процесу навчання створює умови для розвитку пізнавальної активності, самовираження та самовдосконалення учнів. Систематично практикує фронтальні, групові, індивідуальні, самостійні форми роботи. ОСОБА_2 постійно працює над підвищенням свого фахового рівня, педагогічної майстерності. Має сертифікати і підвищує свою кваліфікацію на EdEra. Дотримується педагогічної етики. Завжди готовий надати необхідну допомогу учням. їх батькам, колегам. За час роботи в колективі ОСОБА_2 здобув повагу серед учнів, їх батьків, учителів школи.»

У матеріалах справи наявний акт від 13.03.2025, за підписами голови комісії ОСОБА_3 та членів комісії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наступного змісту: «10 грудня 2024 року стався інцидент на уроці фізики в 7-А класі, де вчитель порушив усі норми педагогічної етики та проявив жорстокість до учнів даного класу. ОСОБА_1 кричав на дітей, ображав, штовхав їх, кидав особисті речі учнів, наніс удар рукою по спині учениці ОСОБА_28 та порвав її зошит. 11 грудня 2024 року в мережі з`явилося відео з інцидентом на уроці. Цього ж дня було проведено нараду з педагогічними працівниками. Заступник директора з навчальної роботи провела індивідуальні бесіди з учителем інформатики ОСОБА_1 та класним керівником 7-А класу ОСОБА_10 .

ОСОБА_1 було попереджено про неприпустимість подібної поведінки та у випадку повторних повідомлено, щодо такої поведінки, буде притягнуто його до відповідальність, відповідно до чинного законодавства України. Класний керівник ОСОБА_10 та заступник директора з навчальної роботи ОСОБА_11 провели бесіду з дітьми.

28 лютого 2025 року в соцмережах повторно з`явилося відео з інцидентом. Було зібрано термінову нараду педагогічних працівників при директорові для з`ясування причин, які б могли стати поштовхом для повторного розміщення відео. Під час проведення наради керівник закладу знову наголосила, що подібна поведінка суперечить не лише педагогічній етиці, а й чинному законодавству України, зокрема: статті 28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); статті 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження); Закону України «Про освіту» (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища); порушує Посадову інструкцію вчителя І1-ІІІ ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІП ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва, а саме: пункту 2.2. («Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету») та пункту 2.19. («Дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи») та Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІП ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.:«Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»).

28 лютого 2025 року до школи прибули працівники Сектору ювенальної превенції, які проводили опитування педагогів, матері учениці 7-А класу ОСОБА_12 та задокументували їх показання.

03 березня 2025 року надійшло звернення від громадської організації «Сірий Корпус» від 01.03.2025 № 26/25 «Щодо інциденту з вчителем фізики та інформатики у школі № 247», в якому зазначено що ОСОБА_1 погрожував дітям та зневажав їх права.

Для опрацювання звернення було винесено наказ № 46 від 03 березня 2025 року «Про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки».

У період з 03 по 14 березня 2025 року створеною комісією, для з`ясування обставин, зазначених у зверненні було проведено наступні дії: - взято письмові пояснення від класного керівника 7-А класу ОСОБА_10 ; - взято письмові пояснення від заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_11 ; - взято письмові пояснення з вчителя інформатики ОСОБА_1 (пояснювальна); проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; - проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_15 та учнем ОСОБА_16 у присутності матері ОСОБА_12 ; - проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_17 - ОСОБА_18 ; - проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_19 у присутності матері ОСОБА_18 ; - проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_20 - ОСОБА_21 ; - проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_22 у присутності матері ОСОБА_21 ; - проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_29 у присутності матері ОСОБА_23 .

При опрацюванні пояснювальних батьків та учнів були виявлені нові випадки психологічного тиску на дітей: учитель занижував оцінки учням, з метою тиску на них, тому що діти скаржаться класному керівнику, безпідставно звинувачував їх у псуванні шкільного майна.

Установлено такі факти:

1. Учитель інформатики ОСОБА_1 порушив трудову дисципліну, а саме: Посадову інструкцію вчителя ІІ-ІП ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа I- III ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 2.2.: «Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету» та пункт 2.19. «Дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи»), Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-Ш ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.: «Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»).

2. Учителем інформатики ОСОБА_1 недотримано норм чинного законодавства України, зокрема: ст. 28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); ст. 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження); Закон України «Про освіту» (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища).

3. ОСОБА_1 допустив неетичну поведінку, грубі та недоречні висловлювання й дії, що проявилося в застосуванні непедагогічних методів впливу на учнів. На підставі встановлених фактів та отриманих доказів, комісія прийняла рішення вважати дії вчителя ОСОБА_1 аморальним проступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності. Комісія рекомендує звільнити ОСОБА_1 відповідно до п. З ч. 1 ст. 41 КЗпП України «Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов» у зв`язку із вчиненням працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.»

Відповідно до наказу № 44-К від 13.03.2025 ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя інформатики, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, усіх норм педагогічної етики та вчинення працівником аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

ОСОБА_1 відмовився забирати трудову книжку, ознайомлюватися з Актом «Про результати розслідування» від 13.03.2025, з наказом «Про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки» від 03.03.2025 № 46, з наказом «Про звільнення ОСОБА_24 » від 13.03.2025 № 44-К, написати пояснювальну щодо випадку, який зазначений в зверненні від 01.03.2025 «Сірий Корпус», що підтверджується наявними в матеріалах справи актами за підписами заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_3 , заступника директора з виховної роботи ОСОБА_4 , вчителя української мови та літератури ОСОБА_25 , соціального педагога ОСОБА_5 , вчителя початкових класів, голови ПК ОСОБА_26 .

Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 14.03.2025, зі змісту якої вбачається, що останній відмовився підписати вказані акти, оскільки на його думку підстави для звільнення являються неправдивими, а саме звільнення є незаконним через підроблені факти та їх неналежне вивчення.

Допитана судовому засіданні 24.07.2025 свідок ОСОБА_11 , яка працює заступником директора з навчальної роботи, пояснила, що 11.12.2024 до неї підійшов керівник 7-А класу, яка повідомила, що 10.12.2024 на уроці фізики позивач вчинив неприпустимі дії відносно учениці ОСОБА_27 . На відеозаписі, який їй показали, позивач виштовхував ученицю з класу та кричав на неї. Після побаченого відео, ОСОБА_11 повідомила про зазначене директора школи та заступника директора з виховної роботи. Вони разом піднялися до вчителя, але позивач сказав, що нічого не трапилося, діти порушували дисципліну, тому і відбувся такий інцидент. Позивач у другій половині дня 11.12.2024 написав доповідну, що діти порушували дисципліну. Однак після Нового року відео розповсюдилося по соціальних мережах. У лютому до школи прибули працівники Сектору ювенальної превенції, які опитали педагогів, матір учениці 7-А класу ОСОБА_12 та задокументували їх показання.

У судовому засіданні 24.07.2025 судом також було досліджено відео доказ, наданий стороною відповідача через систему «Електронний суд». На відеофайлі зафіксовано учнів 7А класу (про що сторони не заперечували). Учениця сидить за партою, вчитель кілька разів повторює, щоб та вийшла, оскільки учениця не виходила, такий починає голосно кричати (00:10 с. відео) та ударом руки б`є ученицю по спині (00:12 с. відео).

Спірні правовідносини у справі виникли з приводу звільнення позивача із займаної посади педагогічного працівника у зв`язку із вчиненням аморального проступку.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

До переліку суб`єктів, які можуть бути звільнені із вказаної підстави, належать учасники навчально-виховного процесу, а саме керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти.

Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними, зокрема, вчинення проступку аморального характеру в громадських місцях або в побуті поза межами трудових відносин.

Чинне трудове законодавство чітко не визначає саме поняття аморального проступку, відтак визначення проступку аморальним є оціночною категорією. Аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві і суперечить змісту трудової функції, дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону України «Про освіту» педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має відповідну педагогічну освіту та/або професійну кваліфікацію педагогічного працівника, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в закладах системи загальної середньої освіти. Перелік посад педагогічних працівників системи загальної середньої освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України

Відповідно до змісту частини другої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема, захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам.

З аналізу вищезазначеного можливо дійти висновку про те, що педагогічний працівник зобов`язаний бути людиною високих моральних переконань, бездоганної поведінки та зобов`язаний захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу, зокрема, від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства.

У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 458/394/22 (провадження № 61-17173св23) викладено висновок про те, що: «працівники, які виконують виховну функцію, вчитель, педагог, вихователь, зобов`язані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, їх батьками, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України».

Тобто якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими учасниками навчально-виховного процесу, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як педагога, що унеможливлює досягнення мети навчально-виховного процесу, він підлягає звільненню з роботи за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

Водночас, колегія суддів зауважує, що підставою для звільнення з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України, може слугувати не будь-який аморальний проступок, а безпосередньо такий, що несумісний із продовженням такої роботи.

Законодавцем не визначено критеріїв межі між сумісними і не сумісними з продовженням роботи проступками, а відтак саме на суд, з метою виконання завдання цивільного судочинства, покладено обов`язок самостійно надати оцінку і встановити, чи є аморальний проступок, за який звільнено працівника, таким, що сумісний із продовженням роботи з урахуванням конкретних обставин справи.

Такі висновки узгоджуються зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах: від 27 березня 2019 року у справі № 560/893/17 (провадження № 61-48706св18), від 11 квітня 2019 року у справі № 351/2141/16 (провадження № 61-31226св18), від 31 липня 2019 року у справі № 243/5802/16-ц (провадження № 61-24254св18), від 05 вересня 2019 року у справі № 697/2520/18 (провадження № 61-8551св19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 495/47/18 (провадження № 61-44378св18), від 31 жовтня 2022 року у справі № 219/9052/20 (провадження № 61-18516св21), від 25 квітня 2024 року у справі № 462/2096/23 (провадження № 61-16502св23).

Враховуючи наведене, встановивши, що позивач виконуючи свої посадові обов`язки на уроці інформатики порушив норми педагогічної етики та моралі, що у свою чергу проявились у застосуванні психологічного та фізичного насильства щодо учня школи, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем аморального проступку, який суперечить вимогам педагогічної етики, моралі, а також суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні цінності, які склалися в суспільстві, що вказує на наявність підстав для його звільнення за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судового рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2025 року

Головуючий Судді