Справа № 456/3488/24 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В. Л.
Провадження № 22-ц/811/1981/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогосудді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвокта Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Стрийського міськрайонного суду Льввської області від 06 травня 2025 року в складі судді Бучківської В.Л. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У липні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №738. Згідно із п.1.1. договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитног договору) 1 (один) рік. Згідно із п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування сум кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000,00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно з яким на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 24.04.2021 здійснено один переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику в сумі 4000,00 грн.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №738 від 24.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №738 від 24.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідач.

У порушення умов договору про надання фінансових послуг №738 від 24.04.2021 відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує в результаті чого станом на день підготовки позову становить 71 979,20 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 67979,20 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просив стягнути заборгованість у розмірі 40 062,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 36 062,00 грн.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 травня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №738 від 24.04.2021 у розмірі 40 062 (сорок тисяч шістдесят дві) грн. 00 коп., з яких: 4 000,00 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 36 062,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , апеляційну скаргу в інтересах якого подав адвокат Калінін С.К., вважає рішення незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, при цьому судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

В обгрнтування доводів скарги покликається на те, що дійсно у нього у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за договором про надання фінансових послуг №738 від 24.04.2021 виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000 грн. Разом з тим, не може в повній мірі погодитись з висновокм суду першої інстанціїпро задоволення позовних вимог про стягнення відсотків у розмірі 36062,00 грн. за користування грошовими коштами.

За змістом п. 1.2 договору сторони погодили, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємню його частиною. Відповідно до положень заяви-анкети орієнтований строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту. Також, відповідно до заяви-анкети відповідач строком на 365 днів з правом повернення достроково зобов`язався повернути кредит у розмірі 4000 грн та сплатити проценти у розмірі 1360,00 грн. З паспорта споживчого кредиту також слідує, що строк кредитування становить 17 днів. На підставі аналізу вказаних положень кредитного договору від 24.04.2021 року №738, сторона відповідача приходить висновку, що сторони погодили надання кредиту строком на 17 днів, що підповідає пункту 1.3 договору, заяві-анкеті, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту.

Таким чином, за обставин цієї справи ОСОБА_1 , покладаючись на п. 1.3 договору, заяву-анкету, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, міг розраховувати на необхідність виконання ним обов`язку щодо повернення кредиту до 10 травня 2021 рокута сплати грошових сум, зазначених у графіку платежів, а саме 4000 грн. та 1360 грн.

Із наданого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості слідує, що починаючи з 11 травня 2021 року товариство нараховує саме як проценти за користування кредитом, а не як відповідальність на підставі ст. 625 ЦК України.

Звертає увагу на те, що додані до позовної заяви розрахунки заборгованості, складені ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», не містять усіх складових заборгованості, зокрема не зазначено бази нарахування процентів, періоду нарахування процентів, розмір процентів, застосованого за період прострочення, даних про внесення відповідачем платежів, тому такі докази не можуть братися судом до уваги.

Щодо витрат на правничу допомогу вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 травня 2025 року та ухвалии нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити частково, стягнувши заборгованість за договором №738 від 24.04.2021 року в розмірі 5360 грн., з яких 4000 грн. сума кредиту, 1360 грн. узгоджені між сторонами проценти за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору. В решті в позові вдмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, сумарний розмір якої не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору про надання фінансових послуг №2738 від 24.04.2021, в результаті чого утворилась заборгованість, що становить 71 979,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 67 979,20 грн. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 40 062,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн., і частину суми заборгованості за відсотками 36 062,00 грн., що є його правом, відтак суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог ТОВ «Коллект Центр».

Перевіряючи рішення в оскаржуваній його частині колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 24 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №738 «Стандартний».

Сторонами погоджено умови договору, відповідно до яких товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, яка складає 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в);

д) тип процентної ставки - фіксована.

За змістом п.1.4.1, п.1.4.2 нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.

В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій салаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Пунктом 1.9 договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік.

У заяві-анкеті (для отримання кредиту), яка є додатком №1 до договору про надання фінансових послуг №738 від 24.04.2021, підписаній позичальником, сторони погодили, що позичальник просить надати йому кредит на особисті потреби в розмірі 4 000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ; орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту; строком на 365 днів. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 24.04.2021.

Також відповідачем в цей день підписано Паспорт споживчого кредиту.

Згідно із копією повідомлення від 01.05.2024, ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» підтвердило успішність переказу грошових коштів 24.04.2021 року на картку № НОМЕР_1 у сумі 4 000 грн.

З графіку платежів вбачається, що за період з 24.04.2021 по 10.05.2021 сума кредиту становить 5 360,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. тіло кредиту; 1 360,00 відсотки за користування кредитом

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №2738 від 24.04.2021, заборгованість боржника ОСОБА_1 30.11.2021, становить 27 800,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, виготовленим ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №2738 від 24.04.2021, заборгованість боржника ОСОБА_1 , станом на 10.01.2023, становить 71 979,20 грн.

У розрахунку заборгованості, виготовленому ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №2738 від 24.04.2021, заборгованість боржника ОСОБА_1 , станом на 04.06.2024, становить 71 979,20 грн. (а.с.19).

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 1-12, відповідно якого останньому відступлено права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2738 від 24.04.2021.

З реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №2738 від 24.04.2021 становить 27800,00 грн. з яких: 4 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/, за яким набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2738 від 24.04.2021.

З реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №2738 від 24.04.2021 становить 71 979,20 грн. з яких: 4 000,00 грн. заборгованість за тіло кредиту, 67 979,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, ТОВ «Коллект Центр», як новий кредитор, звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у загальному розмірі 40062 грн.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати умови кредитних договорів у відповідності до їх умов та вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПКУкраїни), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що 24.04.2021 між ним та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладений договір про надання фінансових послуг №738, як і не заперечується факт переходу до ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за вказаним договором.

ОСОБА_1 також не заперечує факт отримання ним кредитних коштів в розмірі 4000 гривень, а також що вказана сума ним повернута не була.

Відповідач лише не погоджується із строком нарахування процентів, а відтак і сумою заборгованості за процентами, оскільки вважає, що проценти мають бути стягнуті лише за 17 днів, як визначено умовами укладеного нею договору.

Вказана позиція відповідача є хибною, через суб`єктивне сприйняття ним умов договору.

Так, пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів.

В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати йому кредит, орієнтовний строк повернення якого 17 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».

Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 17днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно із п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Процес оформлення кредитного договору між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ОСОБА_1 відображено Інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.

Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.

Тобто 17 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.

Оскільки станом на 11 травня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.

Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (17 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступним, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 18 дня, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.

У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 11 травня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 24 квітня 2022 року.

Зі змісту позову слідує, що позивач просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за процентами у розмірі 36062,00 грн на дау відступлення прав вимоги (так вказано в позові) .

Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти, які просить стягнути позивач, нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору:

- з 24 квітня по 10 травня 2021 року проценти нараховувалися в розмірі 80 грн, тобто 2% за кожен день користування кредитом (2%);

- з 11 травня по 24 травня 2021 року проценти нараховувалися в розмірі 145,60 грн, тобто 3,64% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64%);

- з 25 травня по 08 червня 2021 року проценти нараховувалися в розмірі 200,80 грн, тобто 5,02% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38%);

- з 09 червня 2021 по 30 листопада 2021 року проценти нараховувалися в розмірі 306,80 грн, тобто 7,67% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38% + 2,65%).

Тобто проценти, які просить стягнути позивач, нараховані відповідно до умов договору, з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору.

Вказане спростовує твердження скаржника про відсутність у розрахунках заборгованості усіх складових заборгованості, оскільки він містить: тіло кредиту, кількість днів, дату нарахування та розмір нарахованих відсотків (щоденний). Розмір нарахованих відсотків узгоджується із порядком нарахування відсотків, який визначений умовами договору.

Судова колегія зауважує, що строк дії договору не є тотожним орієнтовному строку повернення кредиту, а суму процентів у розмірі 1360 грн. встановлено саме за 17 днів користування кредитом, після закінчення яких у разі неповернення кредиту нарахування процентів не припиняється. Тому, твердження апелянта про те, що розмір нарахованих процентів складає значення 1360 грн. і що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припинилося 10.05.2021, є помилковими і не ґрунтуються на умовах укладеного ним договору.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги посилання скаржника на ряд постанов судів апеляційної інстанції в інших справах, оскільки зроблені у них висновки не є обов`язковими до застосування при розгляді даної справи.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що заявлена ТОВ «Коллект Центр» до стягнення сума витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Разом з тим, з оскаржуваного рішення суду слідує, що судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. Суд виходив з того, що витрати у розмірі 6000 гривень є співмірною у цій справі компенсацію вартості виконаної адвокатом роботи, з урахуванням, зокрема, складності справи, обсягу наданих у цьому випадку адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду та впродовж судового розгляду.

Тобто при визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягала стягненню з відповідача, суд вже застосував принцип співмірності.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 389, 390 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвокта Калініна Сергія Костянтиновича залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Льввської області від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 жовтня 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк