ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/3161/24

провадження № 22-ц/4809/1541/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 31 березня 2025 року у складі судді Іванової Л. А. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом та просило стягнути на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 5708263 від 28.06.2023 в розмірі 72 482,40 грн, за договором про споживчий кредит № 102331231 від 22.06.2023 в розмірі 34 166 грн та за договором позики № 5830428 від 11.07.2023 в розмірі 56 972 грн, а всього 163 620 грн 40 коп, а також судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 28.06.2023 та 22.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори № 5708263 та № 102331231 в електронній формі.

Відповідно до п. 2.1. кредитних договорів, кредитні кошти надаються TOB «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5708263 від 28 червня 2023 року в сумі 72 482,40 грн, з яких: 18 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482,40 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло також права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 102331231 від 22 червня 2023 року в розмірі 34 166 грн, з яких: 8 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісією.

Крім того, 11 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5830428 в електронній формі, за умовами якого згідно з п.п. 2.1. позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

15.11.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 15.11.2023 до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 56 972 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконує, заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду м. Кропивницького від 31 березня 2025 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за:

договором про споживчий кредит № 102331231 від 22 червня 2023 року в розмірі 34 166 грн, з якої: 8 600 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн сума заборгованості за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісією;

договором про споживчий кредит № 5707263 від 28 червня 2023 року в розмірі 72 482 грн 40 коп, з якої: 18 600 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482 грн 40 коп сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією;

договором позики № 5830428 від 11 липня 2023 року в розмірі 56 972 грн, з якої: 20 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою, а всього 163 620 грн 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що розміри заборгованості за договорами, укладеними з відповідачем, а так само правильність їх розрахунку відповідачем не спростовано.

Всупереч умовам вказаних договорів ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань та не здійснила платежів для погашення заборгованості за зазначеними договорами, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Враховуючи, що об`єктивних даних, що свідчать про погашення заборгованостей та про причини несвоєчасного погашення заборгованостей за договорами відповідачем за час розгляду справи в суді першої інстанції не надано, крім того, не надано і беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань відповідно до ст. 617 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 31 березня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

На підтвердження наявності заборгованості відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано розрахунки, які містять лише загальну вартість несплачених кредитів і відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків, при цьому, розрахунки здійснені за період після закінчення строку договорів.

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що відповідач заперечувала проти необґрунтованих нарахувань позивача.

Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду першої інстанції первинні облікові бухгалтерські документи.

Відповідач звертає увагу на те, що подані позивачем копії договір факторингу не містять будь-якої інформації, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача (ПІБ, номер кредитного договору та інші дані), а надані витяги не містять підписи сторін, що уклали договори факторингу.

Крім того, матеріали судової справи не містять доказу виконання сторонами договору факторингу, а саме підтвердження оплати за зазначеними договорами.

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 31 березня 2025 року без змін.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило проводити судове засідання без участі позивача.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи вразі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 11 годину 30 хвилин 15 жовтня 2025 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем та ОСОБА_1 , як позичальником укладено Договір про споживчий кредит № 102331231, який укладено в електронній формі в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» та підписано позичальником одноразовим ідентифікатором S71270.

22 червня 2023 року позичальником ОСОБА_1 був підписаний Паспорт споживчого кредиту № 102331231, який є Додатком № 2 до Договору про споживчий кредит №102331231 від 22.06.2023.

28 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем та ОСОБА_1 , як позичальником укладено Договір про споживчий кредит №5708263, який укладено в електронній формі в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» та підписано позичальником одноразовим ідентифікатором L46514.

28 червня 2023 року позичальником ОСОБА_1 був підписаний Паспорт споживчого кредиту № 5708263, який є Додатком № 2 до Договору про споживчий кредит № 5708263 від 28.06.2023.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру Боржників №2 за Договором Факторингу №27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 2172, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023, сформованого представником позивача 15.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 102331231 від 22 червня 2023 року в розмірі 34 166 грн, з яких: 8 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 000грн - заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 102331231 від 22 червня 2023 року, складеного позивачем, станом на 27.10.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 34 166 грн, з якої 8 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісією та станом на 31.03.2024 заборгованість в зазначеному розмірі за зазначеним договором не погашена.

Крім того, відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, сформованого представником позивача 15.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 5708263 від 28 червня 2023 року в сумі 72 482,40 грн, з яких: 18 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482,40 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 5708263 від 28.06.2023, складеного позивачем, станом на 27.10.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 72 482,40 грн, з якої: 18 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482,40 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією, та станом на 31.03.2024 заборгованість в зазначеному розмірі за зазначеним договором не погашена.

11 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою», як позикодавцем та ОСОБА_1 , як позичальником укладено Договір позики № 5830428, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора № t53417.

ОСОБА_1 11 липня 2023 року електронним підписом (одноразовий ідентифікатор w24774) підписано Паспорт позики.

15 листопада 2023 року між ТОВ «Маніфою», як клієнтом та ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором укладено Договір факторингу №15-11/2023, відповідно до п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, сформованого представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 5830428 в розмірі 56 972 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 5830428 від 11 липня 2023 року, складеного позивачем, станом на 15.11.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 56 972 грн, з якої: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн - сума заборгованості за відсотками та станом на 31.03.2024 зазначену заборгованість за Договором позики, - не погашено.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IVзастосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного прав ата інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.

При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі.

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Матеріалами справи підтверджується, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №102331231 в електронній формі та підписано позичальником одноразовим ідентифікатором S71270 (а. с. 28-33).

За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п.1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2, п.1.3 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 22.06.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07.07.2023.

Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.10.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п.1.3.1, п.п.1.3.2 Договору).

Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 07.07.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.10.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 Договору).

Пунктом 1.5.1. Договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 1 000 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 1.5.2, 1.5.3. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27 000 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Згідно з п.2.1 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 .

Крім того, встановлено, що 28 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 5708263, який укладено в електронній формі в порядку та підписано позичальником одноразовим ідентифікатором L46514 (а. с. 8-13).

За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п.1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2, п.1.3 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн Кредит надається загальним строком на 102 днів з 28.06.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Пільговий період складає 12 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.07.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08.10.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п.1.3.1, п.п.1.3.2 Договору).

Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.07.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 08.10.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 Договору).

Пунктом 1.5.1. Договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 1 400 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 % відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 1.5.2, 1.5.3. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2520 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 54 000.00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516875*14.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 16-18, 35-37).

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №4 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).

Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру Боржників № 2 за Договором Факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 2172, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №27102023/1від 27.10.2023 року від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей (а. с. 38).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023, сформованого представником позивача 15.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 102331231 від 22 червня 2023 року в розмірі 34 166 грн, з яких: 8 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісією (а. с. 39).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 102331231 від 22 червня 2023 року, складеного позивачем, станом на 27.10.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 34 166 грн, з якої 8 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 566 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісією та станом на 31.03.2024 заборгованість в зазначеному розмірі за зазначеним договором не погашена (а. с. 40).

Крім того, відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, сформованого представником позивача 15.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 5708263 від 28 червня 2023 року в сумі 72 482,40 грн, з яких: 18 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482,40 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією (а. с. 20).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №5708263 від 28.06.2023, складеного позивачем, станом на 27.10.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 72 482,40 грн, з якої: 18 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52 482,40 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 400 грн - заборгованість за комісією,та станом на 31.03.2024 заборгованість в зазначеному розмірі за зазначеним договором не погашена (а. с. 21).

11 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 5830428, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора № t53417та за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору (а. с. 47-51).

Згідно з п.2.2 Договору позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що тип позики: довгострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики: 20 000 грн.

Відповідно до п.п. 2.3.4. Договору строк позики: загальний строк - до 13вересня 2023 року (64 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком.

Дата надання позики: 11липня 2023 року. Дата повернення позики: 13вересня 2023 року (п.п. 2.3.5, 2.3.6 Договору).

Пунктом 2.4. Договору визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики, а саме: акційна процентна ставка, фіксована: 1,99200% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору.

Базова процентна ставка, фіксована: 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору.

Основна процентна ставка, фіксована: 3,00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору.

Відповідно до п.2.5 Договору позика надається позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.

15 листопада 2023 року між ТОВ «Маніфою», як Клієнтом та ТОВ «ФК «ЄАПБ», як Фактором укладено Договір факторингу №15-11/2023, відповідно до п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а. с. 57-59).

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників,сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передали Фактору інформацію згідно з

Реєстром Боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №4 цього Договору, на підставі Акта прийому-передачі інформації згідно з Реєстром Боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).

Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, сформованого представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №5830428 в розмірі 56 972 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 60-61).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №5830428 від 11 липня 2023 року, складеного позивачем, станом на 15.11.2023 заборгованість за договором (боржник ОСОБА_1 ) становила 56 972 грн, з якої: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 972 грн - сума заборгованості за відсотками та станом на 31.03.2024 зазначену заборгованість за Договором позики, - не погашено (а. с. 62).

З огляду на викладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту укладення між та ТОВ «Мілоан», ТОВ «Маніфою» з однієї сторони та відповідачем, з іншої, кредитних договорів та договору позики у електронній формі та виконання кредиторами своїх обов`язків за цими договорами, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договорами.

Крім того, встановивши, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договорам, ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом, однак, в порушення умов вказаних договорів не виконала своїх зобов`язань щодо повернення коштів, сплати відсотків та комісії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем докази не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

Зокрема, факт отримання коштів за договорами не заперечувався відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції, умови та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами були визначені та узгоджені сторонами кредитних договорів і такі умови договорів відповідачем не були оспорені, а отже відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими до виконання, при цьому, їх розмір у встановленому законом порядку відповідачем не спростовано.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що розрахунки здійснені за період після закінчення строку договорів, з огляду на те, що згідно вказаних розрахунків ТОВ «ФК «ЄАПБ» яке набуло право вимоги за договорами після закінчення їх строку, не здійснювало нарахування процентів, що відповідає умовам укладених з відповідачем договорам, а розмір процентів, який просить стягнути в позивач нарахований в межах строку дії кредитування, що не суперечить умовам договорів.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали судової справи не містять доказу виконання сторонами договору факторингу, а саме підтвердження оплати за зазначеними договорами, суд не бере до уваги, з огляду на те, що умовами договорів факторингу, на підставі яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за кредитними договорами та договором позики, передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників, а тому позивач набув права вимоги до відповідача за договорами в момент підписання відповідних актів, які містяться в матеріалах справи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 31 березня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник