Провадження № 2/742/280/25
Єдиний унікальний № 742/6393/24
21 жовтня 2025 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді- Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Яблунівської сільської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Прилуцька районна державна нотаріальна контора, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У листопаді 2024 року представник позивача звертаючись до суду з позовною заявою та після зміни предмету просить суд, внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 , 21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-2039, зазначивши, що частка ОСОБА_2 , у спадщині після сметрі ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1 / 4 частки земельної ділянки.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 , 21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-2042, зазначивши, що частка ОСОБА_2 , у спадщині після сметрі ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1 / 4 частки земельної ділянки.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заканом, виданного ОСОБА_3 , 21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-2048, зазначивши, що частка ОСОБА_3 , у спадщині після сметрі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1 / 8 частки земельної ділянки.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заканом, виданного ОСОБА_3 , 21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-2045, зазначивши, що частка ОСОБА_3 , у спадщині після сметрі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1 / 8 частки земельної ділянки.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заканом, виданного ОСОБА_3 , 05 серпня 2014 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори , зареєстровано в реєстрі за №2-821, зазначивши, що частка ОСОБА_3 , у спадщині після сметрі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1 / 2 частки земельної ділянки.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заканом, виданного ОСОБА_6 , 15 серпня 2014 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори , зареєстровано в реєстрі за №2-818, зазначивши, що частка ОСОБА_3 , у спадщині після сметрі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1 / 2 частки земельної ділянки.
Аргументує свої вимоги тим, відповідно до листа від 06.12.2024 №1058/01-16 Другої Прилуцької державної нотаріальної контори Чернігівської області, після смерті ОСОБА_4 (батька позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа 14 липня 2015 року за № 222/2015. Спадковцями за законом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України є: мати спадкодавця - ОСОБА_2 (баба позивача) та батько спадкодавця - ОСОБА_5 (дід позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прийняли спадщину згідно ст.1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Мати спадкодавця ОСОБА_2 , 21 жовтня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстрованим №1-2039, 1-2042 на 1 / 2 частку земельних ділянок. Батько спадкодавця ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину та не оформив своїх спадкових прав.
Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа 5 березня 2014 року за №71/2014. Спадкоємицею за законом, яка подала заяву про прийняття спадщини, є дочка спадкодавця - ОСОБА_3 (тітка позивача). А дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , відмовилась від прийняття спадщини за законом.
Дочка спадкодавця - ОСОБА_3 , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно яке належало її батькові та 1 / 2 частку земельних ділянок, які належали синові спадкодавця, після якого ОСОБА_5 прийняв спадщину,але не оформив своїх спадкових прав.
Інші спадкоємці за отриманням свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися.
Більше того 21.10.2015 баба позивача - ОСОБА_2 у своїй заяві до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину зазначає, що інших спадкоємців крім неї та її чоловіка після смерті сина ОСОБА_4 немає.
Хоча на момент смерті батька позивача - ОСОБА_4 позивачеві та його сестрі було 3 і 5 років відповідно, тобто вони були малолітніми та у силу вимог ч.4 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька.
Після смерті ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину отримали лише його
У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача - ОСОБА_5 . Його дружина ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини.
Оскільки дружина померлого відмовилася від прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину отримали лише його донька ОСОБА_3 , а саме:
свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.2015, зареєстровано в
реєстрі за №l-2048, на 1 / 2 частку земельної ділянки
Враховуючи викладене вище, з метою захисту порушених прав позивача на
спадкування майна після смерті батька та діда, необхідно внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у частині розміру часток успадкованого майна, що не суперечитиме дійсним обставинам справи, нормами цивільного законодавства.
ІІ Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Відповідно до розпорядження від 27.03.2025 року за №145/258/25-Орд призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №742/6393/24 провадження 2/742/280/25.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленка А.В. від 28 березня 2025 прийнято справу до свого провадження та призначено до підготовчого судового розгляду на 10 год 00 хв 12 травня 2025 року.
У зв"язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 10 червня 2025 року на 11 год 30 хв.
У зв"язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 липня 2025 року на 09 год 00 хв.
Ухвалою від 11 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 11 год 00 хв 15 вересня 2025 року.
15 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 11 год 00 хв 16 жовтня 2025 року.
ІІІ. Позиції сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує.
Відповідачі належним чином повідомлені про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.
Представник Яблунівської сільської об`єднаної територіальної громади не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_8 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.7).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6 зворот).
Згідно з витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8 зворот).
07 вересня 2023 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб у Брусилівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції під актовим записом №57, після шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_11 »(а.с.7 зворот).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).
Згідно з довідки від 14.04.2025 року за №222 виданої Яблунівською сільською радою Прилуцького району, вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент смерті був зареєстрований в АДРЕСА_2 та на час смерті з ним були зареєстровані та проживали його: батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.25 зворот).
Відповідно до листа від 06.12.2024 №1058/01-16 Другої Прилуцької державної нотаріальної контори Чернігівської області, після смерті ОСОБА_4 (батька позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа 14 липня 2015 року за № 222/2015. Спадковцями за законом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України є: мати спадкодавця - ОСОБА_2 (баба позивача) та батько спадкодавця - ОСОБА_5 (дід позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прийняли спадщину згідно ст.1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мати спадкодавця ОСОБА_2 , 21 жовтня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заканом, за реєстрованим №1-2039, 1-2042 на 1 / 2 частку земельних ділянок. Батько спадкодавця ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину та не оформив свої спадкових прав.
Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа 5 березня 2014 року за №71/2014. Спадкоємицею за законом, яка подала заяву про прийняття спадщини, є дочка спадкодавця - ОСОБА_3 (тітка позивача). А дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , відмовилась від прийняття спадщини за законом. Дочка спадкодавця - ОСОБА_3 , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно яке належало її батькові та 1 / 2 частку земельних ділянок, які належали синові спадкодавця, після якого ОСОБА_5 прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Інші спадкоємці за отриманням свідоцтво про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися (а.с.22).
21 жовтня 2015 року до Прилуцької районної державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_2 з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4 , який мешкав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , крім неї спадкоємцем був ОСОБА_5 батько спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину вона прийняла і просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом після подання нею необхідних документів(а.с.25).
Згідно з свідоцтва про право на спадщину за Законом від 21.10.2015 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1978 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 - на 1 / 2 (одну другу) частку у спадщині; батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - на 1 / 2 (одну другу )частку у спадщині.
Свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки ще не видано. Право власності на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки підлягає державній реєстрації Спадкова справа №224/2015. Зареєстровано в реєстрі за № 1-2039(а.с.26).
Згідно з свідоцтва про право на спадщину за Законом від 21.10.2015 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1978 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1 / 2 (одну другу) частку у спадщині; батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - на 1 / 2 (одну другу ) частку у спадщині.
Свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки ще не видано. Право власності на 1 / 2 (одну другу) частку земельної ділянки підлягає державній реєстрації Спадкова справа №224/2015. Зареєстровано в реєстрі за № 1-2042(а.с.26 зворот).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).
Згідно довідки від 04.03.2014 року №167 виданої виконкомом Яблунівської сільської ради Прилуцького району, Чернігівської області в тому, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 11 квітня 1977 року і виписаний в зв?язку зі смертю. Проживав один(а.с.29).
05 березня 2014 року за №164 до Прилуцької районної державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_3 з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_10 помер її батько - ОСОБА_5 , який мешкав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , спадщина, яка залишилася після його смерті вона приймає, спадкоємцями згідно статті 1261 Цивільного кодексу України крім неї є: дружина спадкодавця, ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.27).
05 березня 2014 року за №165 до Прилуцької районної державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_2 з якої вбачається, що вона є спадкодавцем за законом, відмовляється від прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті її чоловіка ОСОБА_5 , крім неї спадкодавцем померлого за законом є його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що проживає в АДРЕСА_4 (а.с.27 зворот).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за Законом від 05.08.2014 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарногосільсько господарського виробництва. Вартість спадкового майна становить 120559,99 - сто двадцять тисяч п?ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 99 копок. Спадкова справа №71/2014, зареєстровано в реєстрі за №2-818(а.с.30).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за Законом від 05.08.2014 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за Законом від 21.10.2015 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Згідно з свідоцтва про право на спадщину за Законом від 21.10.2015 року, вбачається, що державний нотаріус Прилуцької районної державної нотаріальної контори, посвідчує, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
V.Норми права, які підлягають застосуванню.
Щодо визначення способу захисту .
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України).
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.
Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.
Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5).
Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України.
Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.
На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.
У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.
Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.
У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним.
У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.
За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців.
Підстави внесення змін до свідоцтва не пов`язані з протиправною поведінкою (це можуть бути, зокрема, обставини які існували, але не були відомі усім учасникам спадкових відносин або ж виникли тільки після видачі свідоцтва про право на спадщину). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, натомість визнання свідоцтва недійсним допускається тільки за підставі рішення суду.
У ЦК України не визначено підстав внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК України), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов`язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК України); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК України).
Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним.
При вирішенні спору про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, суд визначає частки кожного із спадкоємців. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину (частина третя статті 1300 ЦК України).
Щодо суті позовних вимог.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну (частина перша статті 1275 ЦК України).
У статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша статті 1261 ЦК) .
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( частина 3 статті 1168 ЦК України).
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу( частина 4 статті 1168 ЦК України).
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини( частина 1 статті 1266 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК).
Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлюється шестимісячний строк на прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .
Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 є його батьки: мати- ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_5 , які відповідно до довідки Яблунівської сільської ради № 222 від 14.04.2015 року були зареєстровані та проживали з спадкодавцем.
Крім того, встановлено, що на час смерті в ОСОБА_4 були малолітні діти - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_14 , які в силу ч.4 ст. статті 1168 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.
Таким чином суд вважає доведеним, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняти четверо осіб, а саме: мати- ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_5 , а також діти: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_14 і відповідно до вимог частини першої статті 1267 ЦК України частка кожного спадкоємця становить 1/4.
З досліджених в судовому засіданні свідоцтв про право на спадщину виданих на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємцем 1 / 2 частки вище зазначених земельних ділянок являється батько спадкодавця - ОСОБА_5 , але свідоцтво на 1 / 2 частку земельних ділянок не видано.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_2 , яка відмовилася від своєї частки на користь доньки спадкодавця ОСОБА_3 .
Крім того, встановлено, що на час смерті ОСОБА_5 у останнього були неповнолітні онуки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , діти його сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , які в силу ч.4 статті 1168 та частини 1 статті 1266 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.
Таким чином, Суд вважає доведеним, що після смерті ОСОБА_5 дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , відмовилася від своєї частки на користь доньки ОСОБА_3 , а також онуки спадкодавця: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_14 на частку, яка б належала їх батьку- сину спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і відповідно до вимог частини першої статті 1267 ЦК України, частина 1 статті 1266 ЦК України частка спадкоємиці ОСОБА_3 у спадковому майні становить 2 / 3 (з урахуванням частки від якої відмовилася ОСОБА_2 на її користь), а частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , становлять по 1 / 6 кожному.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, та з урахуванням , що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на майно, яке увійшло до спадкової маси кожного із них, видані свідоцтва про право на спадщину за законом, без урахування часток спадкоємців ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , які прийняли спадщину в силу частини першої статті 1267 ЦК України, частина 1 статті 1266 ЦК України, то частки у зазначених вище свідоцтвах підлягають перерозподілу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи, що матеріалами справи встановлено, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину видані без урахування часток двох спадкоємців які прийняли спадщину, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_14 та враховуючи, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , до суду з позовними вимогами про зміну часток не зверталася, то суд вважає за можливе вирішити цивільний позов в межах заявлених позовних вимог лише щодо належного позивачу ОСОБА_1 , майна.
Враховуючи, що судом встановлено, що зазначені земельні ділянки входять до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями, якого є чотири особи, які вказані вище і частка в спадковому майні їх становить 1 / 4, а свідоцтва на право власності на вказані земельні ділянки видані по 1 / 2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка успадкувала 1 / 2 частку вказаних вище земельних ділянок, після смерті ОСОБА_5 , який мав право лише на 1 / 4 частку спадкового майна, то маються всі підстави для зміни часток визначених у свідоцтвах на право на спадщину щодо вказаних земельних ділянок, шляхом зменшення на частку належну ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , відмовилася від своєї частки на користь доньки: ОСОБА_3 , а також онуки спадкодавця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_14 на частку, яка б належала їх батьку- сину спадкодавця- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і відповідно до вимог частини першої статті 1267 ЦК України , частина 1 статті 1266 ЦК України частка спадкоємиці ОСОБА_3 у спадковому майні становить 2 / 3 (з урахуванням частки від якої відмовилася ОСОБА_2 на її користь), а частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , становлять по 1 / 6 кожному.
Суд констатує, що до спадкового майна, після смерті ОСОБА_5 входить 1 / 4 частка майна, яке останній успадкував після свого сина ОСОБА_4 .
Таким чином, з урахуванням часток спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_5 , кожен із них успадкував наступні частки вказаних вище земельних ділянок: ОСОБА_3 - 1 / 6 частка ( 1 / 4 частка, яку успадкував ОСОБА_5 х 2 / 3 частки, від спадкового майна, які успадкувала ОСОБА_3 ) , ОСОБА_1 1 / 24 частка ( 1 / 4 частка, яку успадкував ОСОБА_5 х 1 / 6 частки, від спадкового майна, які успадкувала ОСОБА_1 в порядку представництва) та ОСОБА_13 -1 / 24 частка ( 1 / 4 частка, яку успадкував ОСОБА_5 х 1 / 6 частки, від спадкового майна, які успадкувала ОСОБА_8 в порядку представництва).
Щодо свідоцтва про право на спадщину видане ОСОБА_3 , яке зареєстровано в реєстрі за номером 2-818 на земельну ділянку розміром 5,
Висновки за результатами розгляду справи.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме внесення змін до оспорюваних свідоцтв на право на спадщину зазначивши частки визначені судом вище.
VІ.Розподіл судових витрат.
Судові витрати суд розподіляє на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, але враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору.
З урахуванням наведеного, керуючись ст.12, 81,89,1120,1241,1268,1272 Цивільного кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_1 до Яблунівської сільської об`єднаної територіальної громади, третя особа: Прилуцька районна державна нотаріальна контора, про внесення зміни до свідоцтва- задовольнити частково.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО

Повний текст рішення виготовлений 21.10.2025 року.