Провадження № 6/201/431/2025
УХВАЛА

про направлення справи

за підсудністю

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., ознайомившись із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНЕРО», приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_1 ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2025р. ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулось до Соборного районного суду міста Дніпра з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Ознайомившись з матеріалами заяви, вважаю, що заяву необхідно передати на розгляд іншому суду з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що місцем виконання виконавчого документу, який приймається до виконання приватним виконавцем, є місце проживання, перебування боржника-фізичної особи або місцезнаходження майна боржника.

Таким чином, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання буде вважатися або місце знаходження боржника, або місце знаходження його майна.

Верховний Суд у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) висловив позицію, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Згідно відповіді № 1898274 від 16.10.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Тому суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Зважаючи на те, що зареєстрованим місцем проживання боржника є адреса: АДРЕСА_1 ., вищевказана справа не підсудна Соборному районному суду міста Дніпра і підлягає передачі на розгляд до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, за місцем виконання виконавчого напису, яким є місце проживання боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНЕРО», приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_1 ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника - передати на розгляд до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Олександрія, вул. Поштова, буд. 30)

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 16 жовтня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова