Справа № 296/5731/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2025 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

30.05.2025 ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира №144 від 04.08.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ справу №296/5731/25 передано судді Анциборенко Н.М..

05.08.2025 ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримала копію ухвали суду у справі №296/5731/25 від 05.08.2025 особисто 20.08.2025.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Оскільки ОСОБА_1 за спливом тривалого проміжку часу не цікавилася рухом справи та не реалізувала своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив заходи для повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, у встановлений строк не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 05.08.2025, тому наявні достатні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст.44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. М. Анциборенко