ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

14 жовтня 2025 року Фастівський міськрайонний суд у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

13 серпня 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

За змістом заявлених позовних вимог позивачка стверджує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року.

Сторони спору мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини станом на дату подання позову фактично припинені, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, відновлення шлюбних відносин не можливо.

З урахуванням викладеного, позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований 30 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Сторонам встановлені строки для надання заяв по суті спору - відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись зі змістом доводів, викладених в позовній заяві, безпосередньо дослідивши долучені до справи докази, суд встановив наступні обставин справи.

30 липня 2005 року між сторонами спору був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 232.

Відповідні обставини підтверджуються долученими до справи письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про шлюб від 30.07.2005, серія НОМЕР_1 (а. с. 9).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 31.08.2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, серія НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.02.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_3 (а. с.10-11).

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами спору припинені, сторони спору разом не проживають і не ведуть спільного господарства, бажання щодо поновлення шлюбних відносин відсутнє.

Згідно приписів частини 1 статті 56 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно приписів частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом приписів частини 4 цієї статті, сім`я створюється, в тому числі, й на підставі шлюбу.

Згідно частини 6 статті 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

За змістом частини 9 цієї статті, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно приписів частини 1 статті 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Згідно пункту 3 частини 2 цієї статті, одним із способів сімейних прав є припинення правовідношення.

Згідно приписів частини 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно приписів частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно приписів частини 3 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За змістом частини 4 цієї статті, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно приписів частини 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно приписів частини 1 статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно приписів частини 1 статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно правової позиції, висловленої в Постановах КЦС ВС від 08 листопада 2019 року по справі № 569/458/18, від 12 березня 2018 року по справі № 711/2868/17-ц, вставлення обставин того, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, а збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідача, є підставою для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведене вище правове регулювання спірних відносин, суд приходить до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог та ухвалення рішення про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами спору, так як станом на дату розгляду справи в суді шлюбні відносини сторін спору фактично припиненні, збереження сім`ї виглядає неможливим, сторони не мають наміру продовжувати шлюбні відносини, а волевиявлення позивачки щодо припинення шлюбу є категоричним та усвідомленим.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просила її шлюбне прізвище « ОСОБА_5 » залишити без змін.

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 56 Конституції України, статті 3, 7, 18, 21, 24, 56, 104, 110, 113-114 СК України, статті 264-265, 354 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 232.

За вибором позивачки її шлюбне прізвище « ОСОБА_5 » залишити без змін.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Самуха В.О.