УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 678/1026/24

провадження № 61-11919ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 рокута постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року у справі за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», Хмельницька обласна військова адміністрація, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, про повернення земельної ділянки у комунальну власність,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року керівник Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив повернути у комунальну власність територіальної громади Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0020.

20 травня 2025 року Летичівський районний суд Хмельницької області ухвалив рішення, яким у позові відмовив.

Хмельницький апеляційний суд своєю постановою від 19 серпня

2025 року, повний текст якої складений 21 серпня 2025 року, змінив рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від

20 травня 2025 року, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Решту рішення суду залишив без змін.

19 вересня 2025 року заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 07 жовтня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу та надав заявникові строк для усунення її недоліків. Заявнику запропоновано надати суду інформацію про ціну позову, виходячи з вартості спірної земельної ділянки станом на дату звернення з позовом, подати належні докази на підтвердження такої вартості, а також з урахуванням наведеного самостійно згідно з вимогами закону визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги та у разі необхідності доплатити судовий збір.

На виконання вимог ухвали заявник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, сформовану в системі «Електронний суд», у якій зазначив, що:

відповідно до договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 23 листопада 2017 року № 1799, який долучено до позову, її вартість згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становила

38 800 грн;

відповідно до договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 27 вересня 2021 року № 1500, який також долучено до позову, її вартість згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить

54 800 грн;

відповідно до витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 14 жовтня 2025 року, вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0020 площею 2 га становить 75 605,50 грн;

ціна позову становить 75 605,50 грн;

пред`явленні вказаного позову із вимогами майнового характеру судовий збір складав 3 028,00 грн;

за подання касаційної скарги Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 6 056,00 грн, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви;

до касаційної скарги долучено платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20), майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 905/105/20 викладено висновок, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Крім того, у постанові від 5 листопада 2024 року у справі № 278/2607/24 (провадження № 61-10697св24) Верховний Суд дійшов висновку, що вимога прокурора про повернення земельної ділянки у комунальну власність Тетерівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області є майновою.

Ураховуючи викладене, ціна позову в цій справі станом на 01 січня

2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Достатніх аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства, заявником не наведено.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваними судовими рішеннями.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», Хмельницька обласна військова адміністрація, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, про повернення земельної ділянки у комунальну власність за касаційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 травня

2025 рокута постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов