Справа № 676/7760/25
Номер провадження 2-о/676/317/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 жовтня 2025 року суддяКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької областіПилипенко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства

встановила:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Сусли І.М. звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить ухвалити рішення про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язати Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)внести зміни до актового запису №285 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинений 30.04.2004 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, де відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 .

Під час вирішення питання про прийняття даної заяви про встановлення факту батьківства до розгляду та відкриття окремого провадження у справі суддею встановлено наступне.

Вимогами ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту, зокрема, прав та інтересів фізичних осіб, а також закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й учасники судового процесу, а заявник, звертаючись до суду з відповідною заявою, з метою ефективного захисту своїх законних інтересів, зобов`язаний оформити таку у відповідності до вимог чинного ЦПК України, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, наведений ч. 2 ст. 293 ЦПК України, котрий не є вичерпним.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Види заяв по суті справи та перелік документів, котрі до них додаються, вимоги до них регламентовані параграфом 1 «Заяви по суті справи» глави 1 розділу ІІІ «Позовне провадження» чинного ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява по суті справи, з-поміж іншого, повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За змістом ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Слід зазначити, що встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За приписами ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками є заявники, інші заінтересовані особи. Системний аналіз норм чинного ЦПК України визначає, що заінтересованими особами в справах окремого провадження можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, які мають особистий чи суспільний інтерес, що безпосередньо чи опосередковано пов`язується з наслідками розгляду справи і може мати як позитивні, так і негативні наслідки для таких осіб. Тобто, коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, що підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, інших спадкоємців у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи страхування у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва тощо).

Заявник у своїй заяві про встановлення факту батьківства зазначив заінтересованими особами: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 (мати).

Разом з тим, метою його звернення до суду із вказаною заявою є встановлення факту батьківства, а саме те, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовець ОСОБА_3 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт, як зазначає сам заявник, необхідний йому для отримання виплат у зв`язку із загибеллю військовослужбовця (батька). Тобто, із змісту заяви про встановлення факту батьківства вбачається, що ці правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Нормами п. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Разом з тим, визнання факту батьківства може мати значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо) особи, тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців. У разі відсутності у померлого спадкоємців заінтересованою особою повинен виступати орган місцевого самоврядування, який представляє громаду, на території якої знаходиться спадкове майно, а також орган реєстрації актів цивільного стану. При цьому, зазначення у заяві мети встановлення факту, що має юридичне значення, має важливе значення для правильного визначення кола заінтересованих осіб, а також для перевірки судом наявності спору про право.

Враховуючи те, що метою встановлення фату батьківства є отримання одноразової грошової допомоги після смерті батька дитини, який загинув як військовослужбовець, то така допомога, яка призначається державою, розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, які зазначені в п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, дітей, батьків (усиновлювачів) загиблої (померлої) особи, утриманців загиблої (померлої) особи, тощо.

Отже, виходячи з мети встановлення факту батьківства, заінтересованими особами будуть всі члени сім`ї загиблої (померлої) особи, зазначені в п. 4 ст. 16-1 цього Закону.

Натомість відомостей про осіб, які можуть бути заінтересованими особами, заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства не містить.

Таким чином, заявнику слід визначитись із колом заінтересованих осіб у цій справі, на права та обов`язки яких вплине ухвалене судом рішення (члени сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця ОСОБА_3 (батьки, інші діти або ж інші спадкоємці, у випадку наявності заповіту) та зазначити їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Наведені вище обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року. Відтак кожна особа при зверненні до суду повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та відкриття судом провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із викладеним, заявнику необхідно подати нову редакцію заяви, з дотриманням вимог зазначених у вказаній ухвалі суду, у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу (частина 1 статті 177 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Надати заявнику строк терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків поданої заяви.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику та його представнику.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Пилипенко