СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/775/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту неправильності записів в актових записах, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису в актовому записі № 11 від 27.06.1961 року, складеному виконкомом Річицької сільської ради Чорнобильського району Київської області про народження ОСОБА_2 , а саме: імені дитини « ОСОБА_3 », встановивши, що правильним є « ОСОБА_4 » та визначити порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання внести зміни до актового запису. Крім того, ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт неправильності запису в актовому записі № 1 від 16.01.1982 року про шлюб, складеному виконкомом Річицької сільської ради Чорнобильського району Київської області на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: імені « ОСОБА_7 », встановивши, що правильним є « ОСОБА_4 » та визначити порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання внести зміни до актового запису.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Матеріали заяви фактично передані судді 09 жовтня 2025 року.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви, доданих до неї документів, суд дійшов наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Як вбачається із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

ОСОБА_1 просить суд встановити факт неправильності запису в актовому записі № 11 від 27.06.1961 року, складеному виконкомом Річицької сільської ради Чорнобильського району Київської області про народження ОСОБА_2 , а саме: імені дитини « ОСОБА_3 », встановивши, що правильним є « ОСОБА_4 »; встановити юридичний факт неправильності запису в актовому записі №1 від 16.01.1982 року про шлюб, а саме: імені « ОСОБА_7 », встановивши, що правильним є « ОСОБА_4 », та визначити порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання внести зміни до актового запису.

Однак, відповідно до наданих суду документів, а саме: свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що ім`я заявниці визначене як « ОСОБА_4 ».

Таким чином, із поданих до суду матеріалів не вбачається, що в актовому записі про народження № 11 від 27.06.1961 року значиться ім`я заявниці як « ОСОБА_3 », оскільки вказаний актовий запис до матеріалів справи не долучений.

Крім того, не вбачається і те, що в актовому записі про шлюб №1 від 16.01.1982 року значить ім`я заявниці як « ОСОБА_7 », оскільки вказаний актовий запис до матеріалів справи не долучений.

Відтак, суд не вбачає, що встановлення факту неправильності запису в актовому записі має значення для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав ОСОБА_1 .

Окрему увагу суд звертає на те, що ч. 3 ст. 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суть вимог ОСОБА_1 , заявлених нею в порядку окремого провадження, фактично зводиться до встановлення належності їй свідоцтв, що видані органом реєстрації актів цивільного стану - свідоцтва про народження та свідоцтва шлюб, а також внесення відповідних змін до актового запису про народження та укладення шлюбу, що у порядку окремого провадження розгляду не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, серед іншого, що відповідно до ст. 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Враховуючи викладене, даний спір має розглядатись не за правилами окремого провадження, а в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки в порядку окремого провадження ОСОБА_1 заявила вимоги, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження на підставі ч. 3 ст. 315 ЦПК України, суд відмовляє заявнику у відкритті провадження у цивільний справі та роз`яснює, що він має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту неправильності записів в актових записах.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко