Справа № 359/3783/25
Провадження № 2/359/2439/2025
14 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Бокей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СУПУТНИК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість представник позивача направив до суду заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань, відзиву на позов до суду не направила.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 418764411 від 20 березня 2025 року (а.с.7).
Між ОСББ «Супутник» та КП«Виробничим управлінням комунального господарства» укладено договір №90 від 01 березня 2018 року по виконанню робіт по регулярному вивезенню від будинку замовника по АДРЕСА_2 твердих побутових відходів (а.с. 37-38).
Між ОСББ «Супутник» та КПТМ «Бориспільтепломережа» був укладений договір №1/90/1221 на постачання теплової енергії від 01 грудня 2021 року, в будинку АДРЕСА_2 (а.с. 29-35).
Між ОСББ «Супутник» та КПТМ «Бориспільтепломережа» був укладений договір №112/78/1118 на постачання теплової енергії від 01 листопада 2018 року, в будинку АДРЕСА_2 (а.с.36).
Між ОСББ «Супутник» та КПВКГ «Бориспільводоканал» укладено договір №364 з централізо-ваного водопостачання та водовідведення від 20 березня 2017 року в будинку АДРЕСА_2 (а.с.79).
Між ОСББ «Супутник» та КПВКГ «Бориспільводоканал» укладено договір №364 з централізо-ваного водопостачання та водовідведення від 26 червня 2023 року в будинку АДРЕСА_2 (а.с.75-78).
У вказаних договорах встановлені тарифи на комунальні послуги.
Тарифи на утримання будинку/прибудинкової території були визначені протоколом рішенням загальних зборів ОСББ №006 від 22 січня 2019 року на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року, №013 від 18 грудня 2020 року на період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року, №015 від 05 грудня 2021 року на період з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року, №017 від 20 листопада 2022 року на період з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року, №019 від 22 грудня 2023 року на період з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року (а.с. 39-48)
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та гл.48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком у тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.
Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартир-ному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляю-ться між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Відповідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачан-ням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодав-ством.
Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Пунктом 1 ч. 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Згідно п. 5 ч. 3 статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Встановлено, що відповідач, як власник однієї з квартир в будинку, управителем якої є позивач, отримувала комунальні послуги. Доказів на спростування цього суду не надано.
Тому, у відповідача виник обов`язок зі сплати за отримані комунальні послуги.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №1182 від 19 березня 2025 року (а.с.81) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСББ «Супутник» сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.
Також позивач заявив вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 коп. На підтвердження вимоги надав лише платіжне доручення №1186 від 25 березня 2025 року (а.с.80), відповідно якого згідно договору про надання правової допомоги №13 від 18 березня 2025 позивачем отримувачу «АБ Віталія Семипольця» було сплачено 4500,00 грн.
Відповідно ч.3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, позивачем не надано ні копії договору про надання правової допомоги №13 від 18 березня 2025, ні детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Суду не доведено обґрунтованість розміру витрат на правову допомогу саме у розмірі 4500,00 грн., а тому у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 4-12,76-81,263-265,280,353 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СУПУТНИК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквар-тирного будинку «СУПУТНИК» судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СУПУТНИК» відмовити.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , відомості про дату народження, паспорт та РНОКПП у суду відсутні, адреса : АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст заочного рішення суду виготовлено 14 жовтня 2025 року.
Суддя Л.В. Яковлєва