КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2715/25
Провадження № 2/488/1697/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.10.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

Встановив:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що починаючи з 09.09.2025 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.07.2024 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка зазначила, що у середньому щомісяця витрати на утримання доньки складають не менше 15000,00 грн. Відповідач не забезпечує регулярну фінансову підтримку, ухиляється від утримання дитини. Разом із цим, він є працездатним, інших осіб на його утриманні немає, працює неофіційно, має у власності автомобіль марки BMW 7 2000 р.в., який систематично використовує для пасажирських перевезень, бере участь у підприємницькій діяльності, пов`язаній із продажем військового спорядження та амуніції, а тому має можливість надавати фінансову допомогу на утримання своєї дитини.

На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 01.07.2025 було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

28.07.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, проте просив їх визначити у розмірі 3190,00 грн. Зазначив, що з червня 2022 року він був мобілізований до лав Збройних сил України до Військової частини НОМЕР_1 , де ніс службу по захисту Батьківщини до 2024 року, коли за станом здоров`я був звільнений з військової служби. За консультаціями спеціаліста йому показане ендопротезування стегнового суглобу, вартість протезування близько 120000 грн. У зв`язку зі станом здоров`я, відповідно до наказу № 1 від 18.07.2025 року влаштований продавцем непродовольчих товарів до ФОП ОСОБА_4 , з посадовим окладом у розмірі - 8000 грн. на місяць. Окрім того, відповідач вказав, що він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію у розмірі 4613,65 грн. і за станом здоров`я потребує його підтримки.

01.08.2025 року позивачка подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що наявні численні факти, що свідчать про отримання відповідачем регулярного доходу з інших неофіційних джерел. Крім того, відповідачем не надано доказів перебування у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 , про фактичне нарахування чи отримання заробітної плати. Вказала, що дата працевлаштування є показовою, і це сталося після подання позову до суду. Таким чином надані відповідачем докази не можуть бути підставою для оцінки реального рівня його платоспроможності. Щодо стану здоров`я відповідача, позивачка зазначила, що поведінка відповідача, яка полягає у активності у зверненнях до лікарів з моменту вступу на військову службу та виключно напередодні проходження ВЛК і повна відсутність будь-яких звернень після отримання статусу непридатності, свідчить не про реальне погіршення стану здоров`я та погане самопочуття, а скоріше про прагнення отримати відповідний медичний висновок виключно з формальних міркувань, пов`язаних з уникненням військових обов`язків та прагненням звільнення з військової служби. З усіх медичних документів, наданих відповідачем, єдиним препаратом, призначеним хірургом, є Детралекс (близько 650 грн. за уп.), курсом двічі на рік по 3 місяці. Інших медикаментів відповідач не зазначив, а також не надав жодного чеку про придбання препаратів або сплату медичних послуг. Натомість, відповідач не вживає жодних реальних заходів до лікування. Твердження відповідача про наявність обмеженої рухливо-опорної здатності не підтверджено жодним належним медичним документом. Відповідач не має встановленої інвалідності жодної групи, не перебуває на обліку як особа з інвалідністю, а також не надав жодного підтвердження про встановлення йому відповідного статусу. Також зазначила, що жодних належних та допустимих доказів того, що він утримує свою матір або що її стан здоров`я дійсно потребує сторонньої допомоги, надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх у супкупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 7-9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, при визначенні розміру аліментів, суд оцінює надані докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, при цьому виходить також із захисту інтересів дитини, а також враховує встановлений державою прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Так, позивачка у своїй позовній заяві стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн. Однак, на думку суду, на підтвердження цього нею не було подано відповідних доказів. Суд враховує і те, що позивачкою не було у достатній мірі обгрунтовано необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 7000 грн. на місяць, та не підтверджено належними та допустимими доказами її витрат на утримання дитини.

Суд також критично сприймає доводи відповідача щодо його скрутного матеріального стану та стану здоров`я, які позбавляють його можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж 3190 грн., з огляду на відсутність належних доказів.

Суд виходить із інтересів дитини і з того, що розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік", у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196,00 гривень. З огляду на викладене, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, враховуючи доводи сторін та інтереси дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, та визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Суд вважає необхідним зазначити, що позивачка не позбавлена у подальшому права звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину у разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності для того відповідних підстав, має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з 30.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.І. Селіщева