Дата документу 03.10.2025Справа № 554/6428/25
Провадження № 2/554/3260/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача адвокат Крекотень О.А.,

представник відповідача адвокат Андрусенко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» про захист прав споживача, шляхом стягнення моральної шкоди за порушення споживчого договору,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» про захист прав споживача, шляхом стягнення моральної шкоди за порушення споживчого договору, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за порушення прав споживача та споживчого договору в сумі 500 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.03.2020 року між позивачем ОСОБА_2 та Приватним акціонерним Товариством «Страхова Компанія «Провідна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/6765198/1702/20, відповідно до умов якого був застрахований на праві власності позивача транспортний засіб «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якого страхова сума становить 551 000,00 грн., з нульовою франшизою та без врахування фізичного зносу.

30.09.2020 року о 22:10 год. на 4 км автодороги Полтава-Гожули-Чорноглазівка Лук? ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

01.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою про факт настання події, зазначивши необхідні відомоості і вимогу про виплату страхового відшкодування.

Відповідач ПрАТ «СК «Провідна» листом від 27.01.2021 року № 17-10/447 відмовив у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 13.1.3 частини 2 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 06/6765198/1702/20 від 17.03.2020 року, посилаючись на Висновок експерта №047-12(Д)/20 від 14.01.2021 року, вважаючи, що надана ОСОБА_1 інформація щодо причин та обставин настання страхового випадку такою, що не відповідає дійсним обставинам події.

Не погодившись з вищевказаним рішенням страховика про відмову у страховій виплаті, ОСОБА_2 вирішив оскаржити його у судовому порядку, у зв?язку з чим у травні 2021 року він звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ПрАТ «СК «Провідна» про визнання незаконною та скасування відмови у здійсненні страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (справа № 554/4525/21). Також у травні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ПрАТ «СК «Провідна» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування у розмірі 551000,00 грн. (справа №554/4668/21).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.01.2022 року суд об?єднав в одне провадження справи №554/4525/21 та №554/4668/21. 09.04.2024 року ОСОБА_5 через свого представника звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн.

За результатами розгляду вищевказаної справи, суд взяв до уваги висновок комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної судовим експертом Балинським О.П. та висновок судової транспортно-трасологічної експертизи у цивільній справі, виконаної судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Є. Криловим та І.Пупіним, та прийшов до переконання, що страхувальником ОСОБА_4 не було надано свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування та про факт настання страхового випадку. Пояснення ОСОБА_6 стосовно обставин ДТП, яка сталася 30.09.2020 року близько 22 год. 10 хв. на 4 км автодороги Полтава-Гожули-Чорноглазівка, є технічно спроможними, що доводять вказані експертизи. Вказані докази спростовують висновки, надані судовим експертом Півень В.В., висновок якого було надано відповідачем.

Враховуючи вишевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн. Таким чином, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07.05.2024 року у справі №554/4525/21 позовні вимоги ОСОБА_7 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова Компанія «Провідна» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування було задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного Товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.03.2025 року у справі №554/4525/21 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - залишено без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2024 року - залишено без змін.

Таким чином, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07.05.2024 року у справі №554/4525/24, яким стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_8 суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн., а також додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року, яким стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 46 000 грн., набрали законної сили 05.03.2025 року, однак залишаються невиконаними до цього часу. Тобто до цього часу позивач ОСОБА_2 не отримав від ПрАТ «СК «Провідна» ані страхового відшкодування, ані компенсації понесених ним судових витрат.

Разом з тим, окрім вищевказаних матеріальних втрат, позивач ОСОБА_4 як споживач страхових послуг, що надавались відповідачем, внаслідок невиконання відповідачем умов споживчого договору страхування та неналежного надання страхових послуг, також зазнав значної моральної шкоди.

Отже, увесь цей час, а саме протягом п?яти років, внаслідок невиконання відповідачем умов споживчого договору страхування, позивач залишається як без належного йому транспортного засобу «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_3 , який є конструктивно загиблим та фактично знищеним, так і без грошових коштів у вигляді страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.05.2025 року від відповідача Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що неможливість позивача користуватися належним йому транспортним засобом Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 не може ставитися у провину відповідачу, оскільки конструктивна загибель транспортного засобу Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 не є наслідком дій чи бездіяльності відповідача, бо згідно постанови від 09 листопада 2020 року Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 545/2699/20 позивач 30.09.2020 року о 22 год. 10 хв. на 4 км. автодороги Полтава- Гожули-Чорноглазівка, керуючи автомобілем Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево.

Отже, моральні страждання та душевні переживання позивача через те, що він протягом строку існування спору між сторонами залишається без належного йому транспортного засобу Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 , не можуть ставитися у вину відповідачу, оскільки конструктивна загибель ТЗ Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 є наслідком виключно дій позивача.

Щодо моральних страждань та душевних переживань позивача через те, що він протягом строку існування спору між сторонами залишається без страхового відшкодування зазначає, що рішенням від 07 травня 2024 року Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави у справі № 554/4525/21 встановлено наступне: «ПрАТ «СК «Провідна» отримано висновок, згідно якого встановлено технічну неспроможність заявлених страхувальником обставин події, з яких випливає, що заявлені страхувальником пошкодження деталей застрахованого ТЗ відбулися не під час дії укладеного договору страхування, а значно раніше в 2019 році. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» розцінено надану страхувальником інформацію щодо причин та обставин настання страхового випадку такою, що не відповідає дійсним обставинам події, тобто неправдивими відомостями, що призводить до неспроможності страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання. Таким чином, в зв`язку з тим, що наявні на застрахованому транспортному засобі пошкодження, не відповідають причинам і обставинам події, про яку було заявлено страхувальником, керуючись п.9.3.1, 13.1.3, 9.3.3. частина 2 договору страхування, п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «Провідна» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, що підтверджується листом № 17-10/447 від 27.01.2021 року».

Відтак, невиплата страхового відшкодування не є наслідком неналежного надання страхових послуг. 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг". Цей Закон передбачав ліквідацію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) та розподіл повноважень з регулювання небанківського фінансового ринку між Національним банком та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Національний банк прийняв повноваження з регулювання ринків небанківських фінансових послуг, в т.ч. страхової сфери. Позивачем не додано доказів притягнення страховика регулятором до відповідальності за порушення страхового законодавства.

Крім того, позивач знову вказує, що йому було завдано значної моральної шкоди, проте яка виразилась вже не у «моральних стражданнях та душевних переживаннях», а у його душевних стражданнях та моральних переживаннях» через невиконання відповідачем умов договору та «судової тяганини», знищення застрахованого майна, невиплатою страхового відшкодування що по суті є дублюванням доводів, зазначених вище: внаслідок невиконання відповідачем умов споживчого договору та неналежного надання страхових послуг, зазнав значної моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях та душевних переживаннях через те, що він протягом строку існування спору між сторонами залишається без належного йому транспортного засобу Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_3 , а також без страхового відшкодування (а.с.73-80).

07.07.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крекотень О.А. надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що згідно з п.12.4. Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6765198/1702/20 від 17.03.2020 року, строк прийняття рішення відносно виплати страхового відшкодування або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 10 (десять) робочих днів з дня надання страхувальником страховику (отримання страховиком) останнього із документів, зазначених в Розділі 11 Частини з Договору. Рішення щодо виплати страхового відшкодування оформлюється страховим актом. Протягом п`яти років, внаслідок невиконання відповідачем умов споживчого договору страхування, позивач залишається як без належного йому транспортного засобу «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_4 , який є конструктивно загиблим та фактично знищеним, так і без грошових коштів у вигляді страхового відшкодування.

Щодо притягнення страховика регулятором до відповідальності за порушення страхового законодавства, зазначає, що це є правом а не обов`язком позивача і позивач сам обрав спосіб захисту своїх порушених прав, а саме судовий спосіб, який на думку позивача є найефективнішим в даному випадку, так як саме по собі притягнення страховика регулятором до відповідальності за порушення страхового законодавства не потягло б за собою автоматичного стягнення страхового відшкодування та завданої моральної шкоди.

Окрім того. представник відповідача у своєму відзиві посилається на те що відповідно до п. 3.3.23 укладеного між позивачем та відповідачем договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6765198/1702/20 від 17.03.2020 року, страховик не відшкодовує будь-які непрямі збитки, пов`язані зі страховим випадком (штрафи, пені, втрата прибутку, інфляційні втрати, зміни в курсах валют, матеріальна компенсація моральної шкоди, простій, витрати на банківське обслуговування, шкода, завдана навколишньому середовищу, будь-яке забруднення або зараження).

Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка не пов`язана зі страховми випадком, а пов`язана з порушенням відповідачем відповідного споживчого договору у вигляді протиправної відмови у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль (а.с.96-102).

Представник позивача адвокат Крекотень О.А. в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Зазначив, що позивач вже 5 років не може отримати страхове відшкодування. Моральна шкода пов`язана з протиправними діями страховика. Позивач залишився без транспортного засобу, оскільки автомобіль був визнаний конструктивно знищеним.

Представник відповідача адвокат Андрусенко К.І. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог з підстав, вказаних у відзиві. Зазначив, що згідно висновку пошкодження транспортного засобу виникли до страхового випадку 2020 року. Відповідно до Договору страховик не відшкодовує моральну шкоду. Розмір шкоди не підтверджений доказами.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07.05.2024 року у справі №554/4525/21 позовні вимоги ОСОБА_7 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова Компанія «Провідна» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування було задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного Товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн. (а.с.28-34).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.03.2025 року у справі №554/4525/21 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - залишено без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2024 року - залишено без змін (а.с.38-41).

Таким чином, рішення суду від 07.05.2024 року набрало законної сили.

Судом, згідно з рішенням, було встановлено, що 30.09.2020 року о 22:10 год. на 4 км автодороги Полтава-Гожули-Чорноглазівка ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 01.10.2020 року ОСОБА_4 подав до ПрАТ «СК «Провідна» заяву № про факт настання події, зазначивши необхідні відомості і вимогу про виплату страхового відшкодування.

Суд констатував, що розмір страхового відшкодування розрахований відповідно до п.12.9.4. частини 2 Договору на даний час становить: (РВ) 429 390 грн. (ринкова вартість ТЗ, визначена на дату настання страхового випадку) (Зн) 0 грн. (знос ТЗ оскільки відповідно до п.7.1. Договору ТЗ застраховано без урахування фізичного зносу ) РВз 135 000 грн. (ринкова вартість ТЗ після настання страхового випадку (вартість залишків ТЗ) Фвик 0 грн. (передбачена Договором франшиза оскільки відповідно до п.7.1. Договору ТЗ застраховано з нульовою франшизою) СПчерг 0 грн. (оскільки відсутні суми чергових несплачених страхових платежів за Договором) = (429 390 -135 000)= 294 390 грн. Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн.

У даній справі ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., яка, як він вказує, спричинена невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором страхування, а саме спричинена невиплатою страхового відшкодування та судових витрат.

Так, питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Разом з тим, позивач обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався як на підставу своїх вимог на ушкодження здоров`я під час ДТП. Позивач вказує, що моральна шкоди спричинена невиплатою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Позовну вимогу мотивовано затягуванням відповідачем виплати відшкодування, порушенням зобов`язань за договором страхування, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків.

Як вбачається із рішення суду від 07.05.2024 року, 01.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою про факт настання події.

Відповідач ПрАТ «СК «Провідна» листом від 27.01.2021 року № 17-10/447 відмовив у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 13.1.3 частини 2 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 06/6765198/1702/20 від 17.03.2020 року, посилаючись на Висновок експерта №047-12(Д)/20 від 14.01.2021 року, вважаючи, що надана ОСОБА_1 інформація щодо причин та обставин настання страхового випадку такою, що не відповідає дійсним обставинам події.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування. Судом задоволено зазначені позовні вимоги та стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн.

Позивач наголошує на тому, що рішення суду залишається невиконаним до цього часу, та він не отримав від ПрАТ «СК «Провідна» ані страхового відшкодування, ані компенсації понесених ним судових витрат.

Однак, суд зауважує, що рішення суду, яким повністю задоволені вимоги ОСОБА_1 , набрало законної сили, однак в матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач звертався до виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд не може визнати доведеним наявність складу для настання підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено неправомірність дій відповідача.

Як вже було зазначено вище, відповідач відмовився виплачувати позивачу страхове відшкодування, а незгода позивача, у зв`язку з цим, була реалізована шляхом подання позову і подання до суду власних доказів на підтвердження спричинення шкоди та її розміру.

Суд у справі № 554/4525/21 визнав доведеними заявлені позивачем вимоги.

При цьому, суд враховує ту обставину, що право на доведення своїх доводів і заперечень проти позову є реалізацією засад змагальності визначених ст. ст. 12, 43, 81 ЦПК України, а не умисними діями сторони, яка не погоджується із вимогами позову.

Тому, на переконання суду сам факт ухвалення у справі № 554/4525/21 рішення на користь ОСОБА_1 є наслідком визнання більш переконливих доказів позивача, а не неправомірних дій відповідача, який під час розгляду справи оспорював позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про недоведеність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди унаслідок бездіяльності відповідача щодо виконання зобов`язань за договором страхування.

Пояснення свідка позивача - ОСОБА_9 з приводу того, що суд довго продовжувався, але ОСОБА_1 його виграв, хоч і почував себе приниженим, це тривожило його, та він виявляв ознаки моральних страждань - жодним чином не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б отримання ним моральної шкоди за порушення споживчого договору.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,211,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,23,1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» про захист прав споживача, шляхом стягнення моральної шкоди за порушення споживчого договору залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 13.10.2025 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Провагроінвест», місцезнаходження: 03049, м.Київ, просп.Повітряних Сил,25, .

Суддя А.М.Чуванова