Справа № 195/735/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

06.10.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В., представника позивача, адвоката Жук О.В. (в режимі відеоконференції) представника відповідача Поставець І.А., представника третьої особи Іванової Н.О.(в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє через свого представника - адвоката Жук Олену Володимирівну, до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, третя особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та просить суд визнати недійсним Рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року № 1323-31/VIII Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки» обґрунтовуючи наступним.

07 лютого 2022 року між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, Томаківською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Томаківської селищної ради від 28.01.2022 року № 747-15/VIII «Про передачу в оренду земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 , що знаходиться за межами населеного пункту смт Томаківка, кадастровий номер :01:005:0347» був укладений договір оренди земельної ділянки, на підставі якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв на строк 49 років у тимчасове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0347, площею 1,7035га., на якій розташоване належне Орендарю на праві власності нерухоме майно (комплекс: адміністративна будівля, пересувна механізована колона, диспетчерська, майстерня, будівлі гаражів, навіс, склади, інші споруди). Земельна ділянка передана для обслуговування зазначеного комплексу будівель та споруд за цільовим призначенням: для іншого сільськогосподарського призначення (КВЦПЗ-01.13).

Умови Договору оренди земельної ділянкивід 07.02.2022 року передбачають можливість припинення дії договору за згодою сторін.

З моменту укладання Договору оренди земельної ділянки від 07.02.2022 року і до теперішнього часу на адресу позивача від відповідача не надходило звернень щодо зміни умов Договору або припинення його дії.

Відповідач у встановленому законом порядку не повідомляв ОСОБА_1 про зміну істотних умов договору або виникнення інших обставин, які істотно впливають на договірні взаємовідносини та потребують внесення змін до договору або припинення його дії.

Адвокатським запитом вих..№21/04/25 від 10.04.2025 року у відповідача були витребувані наступні документи:

- рішення органу місцевого самоврядування або іншого уповноваженого органу, про поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347;

- заява ОСОБА_1 , за наслідком розгляду якої Томаківською селищною радою Дніпропетровської області було ухвалено рішення від 29.02.2024р. №1323-31/VIII «Про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347»;

- невід`ємної частини договору оренди землі, укладеного 07 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та Томаківською селищною радою, у формі угоди, додаткової угоди, додаткового договору, тощо, якою документально зафіксовано спільну згоду сторін достроково припинити договір оренди землі шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347;

- невід`ємної частини договору оренди землі, укладеного 07 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та Томаківською селищною радою, якою документально зафіксовано факт повернення орендарем орендодавцю земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347 (акт приймання-передачі земельної ділянки).

- заяви власника земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347 до органу державної реєстрації речових прав та доданих до неї документів, на підставі якої була здійснена державна реєстрація припинення орендних правовідносин земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347.

Листом вих.№1020/0/2-25 від 17.04.2025 року Відповідач надав копії наступних документів:

- рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року № 1323-31/VIII «Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки»;

- заяви ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.02.2022 року (заява від 09.02.2024р. зареєстрована Відповідачем 27.02.2024р.),

та повідомив, що в період чинності укладеного між Позивачем та Відповідачем договору оренди земельної ділянки від 07.02.2022 року, а саме у 2024 році від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшла заява про розірвання договору оренди за згодою сторін у зв`язку із поділом земельної ділянки. Зміст заяви та достовірність даних засвідчено консулом ГКУ у Франкфурті-на-Майні ОСОБА_3 . Після прийняття Відповідачем рішення про припинення договору оренди, в робочому порядку було вирішено в односторонньому порядку, без оформлення додаткової угоди про розірвання договору та акту повернення орендованої земельної ділянки, звернутись до органу реєстрації з питання виконання рішення Відповідача про припинення договору оренди. В подальшому був здійснений поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347.

Про причини не направлення примірників додаткової угоди про припинення договору оренди та акту повернення орендованої земельної ділянки на вказані у договорі адресу державної реєстрації місця постійного проживання сторони договору повідомлено не було.

Копія рішення відповідача про поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347, відомості про факт прийняття такого рішення та обставини його прийняття (розглянуті звернення, документація, тощо) надані не були.

Тому сторона позивача вважає, що рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року № 1323-31/VIII Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки» є незаконним та протиправним через тотальне порушення приписів законодавства щодо встановлених законом процедур поділу земельної ділянки, розробки землевпорядної документації та оформлення змін у договірних правовідносинах, а також фальсифікацію документів від імені позивача, яка жодних звернень з питань погодження поділу земельної ділянки та питань погодження розробки землевпорядної документації не отримувала і жодних погоджень не надавала.

На підставі чого були змушені звернутися до суду з вищевказаними позовними вимогами.

16.06.2025 року до суду надійшов відзив від Томаківської селищної ради в особі голови селища Калашник І., в якому просить суд, поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та відмовити в задоволені позовних вимог громадянки ОСОБА_1 посилаючись на наступне.

27.02.2024 року від громадянки ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради шляхом поштового вручення, надійшла заява, в якій орендар просить розірвати договір оренди землі, що укладений 07.02.2022 року за взаємною згодою сторін, у зв`язку із поділом земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення, так як на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна ще одного власника. Зміст заяви та достовірність даних засвідчено консулом ГКУ у Франкфурті-на-Майні ОСОБА_3 . На підставі даної заяви було складено додаткову угоду до договору оренди землі від 07.02.2022 про розірвання договору оренди землі від 07.02.2022 року та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, в двох примірниках, підписані Томаківським селищним головою- Калашником І.В. та направлені кур`єром для підпису орендаря за місцем знаходження гр. ОСОБА_1 , зазначеним у Договорі оренди землі від 07.02.2022 року: АДРЕСА_1 .

А на черговому пленарному засіданні Томаківської селищної ради було розглянуто подані документи та винесено рішення від 29.02.2024 № 1323-31/VIII Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки», кадастровий номер :01:005:0347.

Після чого до Томаківської селищної ради звернувся громадянин ОСОБА_2 власник нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0347 та повідомив про бажання отримати земельну ділянку у користування на умовах оренди, відповідно до чинного законодавства.

Та вказує, що власники нерухомого майна , розміщеного на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:005:0347 мали можливість визначити межі земельних ділянок під нерухомим майном шляхом поділу та у відповідності отримати їх у користування на умовах оренди.

Крім цього вказує, що громадянка ОСОБА_1 до теперішнього часу так і не надала до Томаківської селищної ради жодних заяв стосовно надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на укладання договору оренди землі під об`єктами нерухомого майна належні їй на праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0349, площею 1,2200 га, (код КВЦПЗД 01.13) для іншого сільськогосподарського призначення.

Тому вважають, що всі дії та рішення щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0347, здійснювалися в межах норм чинного законодавства, не порушуючи будь - які права кожного з власників нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер :01:005:0347.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити через тотальне порушення приписів законодавства щодо встановлених законом процедур поділу земельної ділянки, розробки землевпорядної документації та оформлення змін у договірних правовідносинах, а також фальсифікацію документів від імені ОСОБА_1 ,

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала наданий відзив на позовну заяву та просила суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 .

Представник третьої особи в судовому засіданні також підтримала відзив наданий стороною відповідача та просила суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект. Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.

У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» (№ 19336/04) Європейський суд з прав людини (далі - Суд) вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції.

Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (KutitvCroatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме у рішеннях від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) зазначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07 лютого 2022 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та Томаківською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на підставі рішення Томаківської селищної ради від 28.01.2022 року № 747-15/VIII «Про передачу в оренду земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 , що знаходиться за межами населеного пункту смт Томаківка, кадастровий номер :01:005:0347» був укладений договір оренди земельної ділянки, на підставі якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв на строк 49 років у тимчасове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0347, площею 1,7035га., на якій розташоване належне Орендарю на праві власності нерухоме майно (комплекс: адміністративна будівля, пересувна механізована колона, диспетчерська, майстерня, будівлі гаражів, навіс, склади, інші споруди). Земельна ділянка передана для обслуговування зазначеного комплексу будівель та споруд за цільовим призначенням: для іншого сільськогосподарського призначення (КВЦПЗ-01.13).

27.02.2024 року від громадянки ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради, шляхом поштового вручення, надійшла заява, в якій орендар просить розірвати договір оренди землі, що укладений 07.02.2022, за взаємною згодою сторін, у зв`язку із поділом земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення, так як на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна ще одного власника. Зміст заяви та достовірність даних засвідчено консулом ГКУ у Франкфурті на Майні ОСОБА_3 .

На підставі поданої заяви від орендаря, гр. ОСОБА_1 , щодо припинення договірних відносин щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01005:0347, складено додаткову угоду до Договору оренду землі від 07.02.2022, про розірвання Договору оренду землі від 07.02.2022 та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, в двох примірниках, підписані уповноваженою особою, Томаківським селищним головою - Калашником І.В.

Відповідно до рішення Томаківської селищної ради 29.02.2024 № 1323-31/VIIІ «Про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0347», яке було розглянуто на черговому пленарному засіданні договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 та Томаківською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 07.02.2022 року було розірвано.

25.03.2024, на підставі рішення Томаківської селищної ради від 29.02.2024 № 1323-31/VIIІ у Державному реєстрі речових прав було припинено інше речове право: право оренди земельної ділянки.

Проте, як судом встановлено та підтверджено матеріалами справи відповідач, а саме Томаківська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області у встановленому законом порядку не повідомляв ОСОБА_1 про зміну істотних умов договору або виникнення інших обставин, які істотно впливають на договірні взаємовідносини та потребують внесення змін до договору або припинення його дії.

Стаття 651 Цивільного кодексу України визначають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Хоча умови договору оренди земельної ділянки від 07.02.2022 року передбачають можливість припинення дії договору за згодою сторін.

Приписи ст.654 ЦК України законодавчо закріплюють форму зміни або розірвання договору: Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Незаконність та протиправність рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року № 1323-31/VIII «Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки» полягає в наступному.

Стаття 79-1. Земельного кодексу України передбачає, що одним із шляхів формування земельних ділянок є поділ чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Частина 6 ст.79-1 ЗК України визначає, що Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Положення абз.3.ч.5.ст.120 Земельного кодексу України визначають, що у разі, якщо на земельній ділянці державної, комунальної власності, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, розміщений інший об`єкт нерухомого майна, набувач має право вимагати від органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, а також попереднього землекористувача поділу земельної ділянки із виділенням частини земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт і яка необхідна для його обслуговування, в окрему земельну ділянку та передачі її йому у постійне користування.

Відповідно до ч.1.ст.56 ЗУ «Про землеустрій», технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Приписами ст.654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Аналогічні положення містяться у Договорі оренди земельної ділянки від 07.02.2022 року.

Відповідно до ч.5 та ч.10 ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Крім того судом встановлено, що до Генерального консульства України у Франкфурті-на-Майні був направлений запит щодо обставин вчинення нотаріальної дії з посвідчення заяви від імені ОСОБА_1 , реєстровий №570/88-24 від 09.02.2024 року, вчиненого консулом ОСОБА_3

Генеральне консульство України у Франкфурті-на-Майні листом вих.№61224/17-500-158-25 від 23.04.2025 року повідомило що:

- за реєстровим №570/88-24 від 09.02.2024 року в журналі обліку нотаріальних дій зареєстровано вчинення іншої консульської дії від імені іншого заявника;

- станом на 09.02.2024р. консула ГКУ у Франкфурті-на- ОСОБА_5 було звільнено зі згаданої посади в зв`язку із закінченням ним терміну довгострокового закордонного відрядження та підпис на заяві є підробним;

- відтиск гербової печатки Генерального консульства України у Франкфурті-на-Майні є підробним, оскільки не містить номеру.

Також, суд звертає увагу на те, що розгляд заяви від імені ОСОБА_1 про припинення договору оренди, яка зареєстрована 27.02.2024р., здійснено 29.02.2024р. в порушення встановленої ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку скликання та внесення до розгляду сесії питань до порядку денного, без доведення до відома депутатів ради відомостей про наявність інших власників нерухомого майна на орендованій земельній ділянці, про наявність погоджень від орендодавця та орендаря щодо поділу земельної ділянки, строків повернення орендованої земельної ділянки, тощо.

Заява від імені ОСОБА_1 про припинення договору оренди є підробленою.

Позивач не мав волевиявлення та не надавав нотаріально посвідченого погодження на поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0347.

Не залежно від фактичного місця перебування сторони договору, примірники угоди про розірвання договору оренди та акту повернення орендованої земельної ділянки підлягали направленню на вказану у договору адресу реєстрації постійного місця проживання орендаря - АДРЕСА_1 .

Як вказує селищний голова в своєму відзиві на позовну заяву « На підставі поданої заяви від орендаря, гр. ОСОБА_1 , щодо припинення договірних відносин щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01005:0347, складено додаткову угоду до Договору оренду землі від 07.02.2022, про розірвання Договору оренду землі від 07.02.2022 та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, в двох примірниках, підписані уповноваженою особою, Томаківським селищним головою - Калашником І.В., та направлені кур`єром, для підпису орендаря, за місцем знаходження гр. ОСОБА_1 , зазначеним у Договорі оренди землі від 07.02.2022 року: АДРЕСА_1 .

Фактичне відправлення відповідної кореспонденції за даною адресою - не здійснювалось, та відповідачем не надано жодного підтверджуваного доказу про здійснення направлення курєром, а саме рекомендованого повідомлення про вручення або не вручення з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою!!!!.

Тобто, встановлена законодавством процедура поділу земельної ділянки, процедура припинення договірних правовідносин порушена.

У встановленому законом порядку договір оренди земельної ділянки не припинявся. Рішення органу місцевого самоврядування про припинення договору оренди земельної ділянки прийнято без волевиявлення орендаря, без визначеного законом оформлення припинення договірних правовідносин.

Приписи ст.19 Конституції України, які є нормами прямої дії та обов`язкові для усіх суб`єктів на території України визначають, що Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А саме, прийняття оскарженого рішення:

- за відсутності звернення заінтересованої особи до власника про поділ земельної ділянки;

- за відсутності звернення заінтересованої особи до землекористувача рішення власника про поділ земельної ділянки;

- за відсутності рішення землевласника про поділ належної йому на праві власності земельної ділянки;

- за відсутності нотаріально посвідченого погодження орендаря на поділ орендованої земельної ділянки;

- за відсутності волевиявлення орендаря на дострокове припинення договору оренди в зв`язку з поділом орендованої земельної ділянки;

- за відсутності доведення до відома депутатів ради про доповнення порядку денного сесії ради та суті доповненого питання;

- за відсутності конкретизації обставин питання, поставленого на розгляд сесії ради, документального їх підтвердження;

- за відсутності конкретизації висновків та рекомендацій постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, екології та навколишнього природного середовища, свідчить про грубе порушення Томаківською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області приписів національного законодавства, яке регулює процедури поділу земельних ділянок, визначає порядок оформлення змін та припинення договірних взаємовідносин, порядок діяльності колегіального органу місцевого самоврядування та вчинення відповідачем дій (прийняття рішення про припинення договору оренди земельної ділянки) за межами наданих законодавством повноважень та всупереч способу, встановленого законом, що є порушенням ст.19 Конституції України, ст.25 ЗУ «Про оренду землі», ст.95 Земельного кодексу України.

Щодо виникнення обставин, які б породжували необхідність поділу земельної ділянкикадастровий номер :01:005:0347, а саме виникнення у третіх осіб речових прав на нерухоме майно, що розташовано на вказаній орендованій ділянці, то у відповідності до приписів чинного законодавства, повинна була б дотримана наступна послідовність дій:

1. Звернення третьої особи до власника земельної ділянки та звернення до землекористувача (абз.3.ч.5.ст.120 ЗК України) з питання поділу земельної ділянки в зв`язку із виникненням у заявника речових прав на нерухоме майно, що розташовано на даній земельній ділянці;

2. Розгляд Відповідачем такої заяви та прийняття рішення про поділ земельної ділянки у разі отримання відповідних погоджень від орендаря та про звернення до орендаря з питання надання згоди на:

поділ земельної ділянки; проведення землевпорядних робіт на орендованій земельній ділянці; дострокове розірвання договору оренди;

3. У разі надходження від орендаря згоди щодо вищевказаних питань, Відповідач розглядає отриману згоду орендаря та приймає рішення по суті всіх порушених питань, а також приймає рішення про згоду Орендодавця про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки та державну реєстрацію припинення речового права користування ділянкою.

У разі відмови орендаря у наданні згоди по суті порушених питань або ненаданні відповіді у розумний строк, то даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Проте, Рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29.02.2024 року № 1323-31/VIII «Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки» порушує права та законні інтереси орендаря, передбачені ст.25. ЗУ «Про оренду землі», ст.ст..93, 95 Земельного кодексу України, Договором оренди земельної ділянки від 07.02.2022р.

Положення ст.55 Конституції України, які є нормами прямої дії, визначають, що Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно чинного законодавства України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) - ст.202 Цивільного кодексу України.

Вчинення правочину законом не обмежено певною формою, а тому така дія (правочин) може вчинятись у формі договору (односторонні, двосторонні або багатосторонні правочини) або в іншій формі, більш притаманній одностороннім правочинам - заповіт, довіреність, рішення, розпорядження, тощо.

В розумінні ст.202 Цивільного кодексу України, оскаржене рішення є одностороннім правочином у вигляді односторонньої дії.

Цивільне законодавство України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст.152 Земельного кодексу України закріплено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до приписів п.(г). ч.3. ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В свою чергу, вказані норми ст.203 ЦК України визначають вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

- Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1.ст.203 ЦК України);

- Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. (ч.2.ст.203 ЦК України);

- Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3.ст.203 ЦК України);

- Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5.ст.203 ЦК України).

Оскаржене рішення суперечить чинному цивільному законодавству України, земельному законодавству України, якими визначено права землекористувача, процедура зміни договірних взаємовідносин, процедура прийняття рішень щодо використання та здійснення діяльності на орендованій земельній ділянці. Детальне обґрунтування порушень приписів законодавства та фактичних обставин такого порушення наведено вище (ч.1.ст.203 ЦК України) .

Волевиявлення землекористувача на дострокове припинення орендних правовідносин шляхом припинення договору оренди не існувало, а заява від імені позивача, засвідчена консулом Генерального консульства України Копчаком В.О., реєстровий №570/88-24 від 09.02.2024 року, є підробленою (ч.2.ст.203 ЦК України).

Порушення встановленої законом процедури поділу земельної ділянки, процедури доведення питань, включених до порядку денного сесії органу місцевого самоврядування, до відома депутатів свідчить, що оскаржене не є вільним волевиявленням колегіального органу та не відповідає внутрішній волі (ч.3.ст.203 ЦК України).

Порушення встановленої ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» процедури доведення питань, включених до порядку денного сесії органу місцевого самоврядування, до відома депутатів свідчить, що правочин у формі оскарженого рішення не спрямований на реальне правомірне, законне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5.ст.203 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене,суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,12,13,76,81,141,174-177,258,263-265,273 ЦПК України, ч.1 ст. 56 ЗУ «Про землеустрій», ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 6, 15, 16, 22, 23, 93, 95, 120, 203, 215, ст. 654 ЦК України, ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п.(г), ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Жук Олена Володимирівна, до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, третя особа ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року № 1323-31 VІІІ «Про припинення договору оренди шляхом його розірвання, у зв`язку із поділом земельної ділянки визнати недійсним.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн.20 копійок стягнути з Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 16.10.2025 року.

Суддя: М. В. Омеко