Справа №601/2056/25
Провадження № 2/601/666/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

представника позивача Булави О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кременці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лисичанське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства філія Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лисичанське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплат.

Позов обґрунтовано тим, що 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду електрогазозварника в Лисичанське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», де позивач продовжував працювати і на момент повномасштабного вторгнення росії 24 лютого 2022 року. До липня 2022 року позивач працював у відповідача, де йому щомісячно нараховували заробітну плату. Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого податку) та військового збору станом на 18.12.2024 позивачу були нараховані наступні суми у 2022 році: Січень 2022 року - 16059,67 гривень. Лютий 2022 року - 14944,00 гривень. Березень 2022 року -18845,00 гривень. Квітень 2022 року - 15691,20 гривень. Травень 2022 року - 1643 8,40 гривень. Червень 2022 року - 16438,40 гривень. Липень 2022 року - 8493,05 гривень. Проте, незважаючи на нараховані суми, на банківський рахунок позивача було виплачено заробітну плату не в повному обсязі.

З січня 2022 року до квітня 2022 року позивач отримував зарплату від Лисичанського МРУ в наступних розмірах: Січень 2022 року - 6891,54 гривня. Лютий 2022 року - 7000,00 гривень. Березень 2022 року - 7728,00 гривень. Квітень 2022 року - 2012,50 гривень. За травень 2022 року, червень 2022 року та липень 2022 року не було здійснено жодних виплат заробітної плати позивачу. Тобто, на даний час Загальна сума заборгованості по виплаті заробітної плати відповідачем складає 83 277,68 гривень.

В липні 2022 року ОСОБА_1 мобілізували до лав Збройних Сил України і він почав отримувати виплати військовослужбовцям у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач не звільнявся з Лисичанського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» і на даний час за ним зберігається місце роботи на підприємстві.

Окрім того, посилаючись на ст. 117 КзпП, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплат в розмірі 139 913,31 грн.

В зв`язку з цим для захисту своїх законних прав та інтересів позивач змушений звернутися з позовною заявою до суду.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.07.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28 липня 2025 року надійшло клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. про витребування доказів.

Ухвалою суду від 28.07.2025 клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. про витребування доказів задоволено.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Булава О.П. позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду невідомі.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених статтей 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

З копії трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду електрогазозварника в Лисичанське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платникІв податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого податку) та військового збору станом на 18.12.2024 позивачу були нараховані наступні суми у 2022 році: Січень 2022 року - 16059,67 гривень. Лютий 2022 року - 14944,00 гривень. Березень 2022 року -18845,00 гривень. Квітень 2022 року - 15691,20 гривень. Травень 2022 року - 1643 8,40 гривень. Червень 2022 року - 16438,40 гривень. Липень 2022 року - 8493,05 гривень.

Матеріали справи містять виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 , виданому філією Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», з січня 2022 року до квітня 2022 року позивач отримував зарплату від Лисичанського МРУ в наступних розмірах: Січень 2022 року - 6891,54 гривня. Лютий 2022 року - 7000,00 гривень. Березень 2022 року - 7728,00 гривень. Квітень 2022 року - 2012,50 гривень. За травень 2022 року, червень 2022 року та липень 2022 року не було здійснено жодних виплат заробітної плати позивачу.

Представник позивача адвокат Булава О.П. звертався з адвокатським запитом до відповідача з проханням надати інформацію про причини невиплати заробітної плати Лисичанським міжрайонним управлінням по експлуатації газового господарства - Філії АТ «Оператор газорозподільної системи «ЛУГАНСЬКГАЗ»» ОСОБА_1 за період січень 2022 року - 19 липня 2022 року. Даний запит надсилався на офіційну електронну пошту третьої особи, однак відповіді так і не було отримано.

В липні 2022 року ОСОБА_1 мобілізували до лав Збройних Сил України і він почав отримувати виплати військовослужбовцям у військовій частині НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 18.12.2024.

В матеріалах справи міститься посвідчення ОСОБА_1 як учасника бойових дій № НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки №6120- від 23.07.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Позивач в позові зазначає, що до теперішнього часу відповідачем не здійснено з ним повного розрахунку при звільненні.

Згідно з частиною 1 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вказано у статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Суд встановив, що відповідачем позивачу не в повній мірі було виплачено заробітну плату в сумі 83 277,68 грн.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача про вимоги в частині стягнення з відповідача нараховану але не виплачену заробітної плати за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2022 в сумі 83 277,68 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку, за час затримки виплат в розмірі 139 913,31 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

В позовній заяві представник позивач вказав, що позивач ОСОБА_1 не звільнявся з Лисичанського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» і на даний час за ним зберігається місце роботи на підприємстві.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для стягнення, в порядку статті 117 КЗпП України, середнього заробітку за час затримки виплат звільненому працівнику в розмірі 139 913,31 грн.

На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 83 277,68 грн. заборгованості по заробітній платі.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 430 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЛУГАНСЬКГАЗ», , що зареєстроване за адресою: 93400, вул. Гагаріна, 87 м. Сєвєродонецьк Луганської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , 83277 (вісімдесят три тисячі двісті сімдесят сім) гривень 68 копійок заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЛУГАНСЬКГАЗ», , що зареєстроване за адресою: 93400, вул. Гагаріна, 87 м. Сєвєродонецьк Луганської області на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В іншій частині в позові відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: