Провадження № 2/337/1628/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Огурцової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 АТ «ТАСКОМБАНК» в особі представника за довіреністю Пономаренко О.В. звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за заявою-договором №2176665-101 від 16.08.2021 у розмірі 100 406,12 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 07.03.2025 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2025 року позов АТ «ТАСКОМБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2176665-101 від 16.08.2021 у розмірі 100 40, 12 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 27.05.2025 скасовано заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2025 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

В судове засідання представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.О. подав заяву разом з поясненнями, відповідно яких позовні вимоги визнав частково у розмірі 35 927,11 грн., проти стягнення комісії заперечував. Просив розглядати справу за відсутності сторони відповідача та стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму боргу.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.08.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір № 2176665-101.

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору

Позичальник просив надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб;

п. п. 1.2.2. Загальна сума кредиту: 74 248,53 грн.;

п. п. 1.2.6. Строк кредиту: 60 місяців;

п. п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних;

п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 2,5 % щомісячно.

Відповідно до п. 1.11. Кредитного договору Банк зобов`язався надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України, на власні потреби у сумі 74 248,53 грн., на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Згідно з п. 1.12. Кредитного договору цією Заявою-договором Позичальник доручив Банку перерахувати кредитні кошти для погашення заборгованості в АТ «ПУМБ» за іншим кредитом (реквізити та дані кредиту зазначені в змісті пункту).

Відповідно до положень Кредитного договору Позичальник зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться у Додатку №1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною (п. 2.5.).

Пунктом 3.1.4. Кредитного договору передбачено, що платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору.

Згідно з п. 2.2. Кредитного договору Відповідач підтвердив, що на момент укладання Заяви-Договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний.

Відповідно до п. 3.3.2. Кредитного договору, Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цією Заявою-договором вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Згідно з п. 5.15. Кредитного договору, Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору кредитодавець свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в спосіб та у обсязі, обумовленому Кредитним договором, і які були отримані останнього у передбачений Кредитним договором спосіб, що підтверджується виписками по особовим рахункам по кредитному договору.

Крім того, суд зазначає, що факт отримання кредитних коштів у вказаній сумі не заперечується відповідачкою.

В матеріалах справи міститься документ, який має назву розрахунок заборгованості станом на 27.11.2024, який складено АТ «ТАСКОМБАНК», відповідно до якого:

- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 65 128,09 грн.;

- заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 10,04 грн.;

- заборгованість по комісії (в т.ч. прострочені) 35 267,99 грн.

Загальна сума заборгованості складає: 100 406,12 грн.

Разом з цим, зазначений документ не є розрахунком, оскільки в ньому не зазначена математична складова виникнення заборгованості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Дослідивши вищевказані матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення виконання умов кредитного договору, внаслідок чого кредитодавець, має законні підстави вимагати дострокового повернення за кредитом.

Надаючи правову оцінку пункту договору, яким банком встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до п.1.4 заяви-договору №2176665-101 від 16.08.2021р. встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2,5% щомісячно.

Сторона відповідача вважає, що норма про встановлення щомісячної комісії у розмірі 2,5% від виданого кредиту є нікчемною. Матеріали справи не можуть містити доказів, за що конкретно банк нараховує та стягує комісію, оскільки таких документів не існує в принципі.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що: "надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.

Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак, якщо: умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України, «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пункт п.1.4 заяви-договору №2176665-101 від 16.08.2021р. є нікчемним.

Разом з тим, представником відповідача в письмових поясненнях заявлено вимогу про застосування наслідків недійсного правочину у вигляді перерахунку суми боргу із зарахуванням грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_1 на погашення комісії - в рахунок оплати боргу за тілом кредиту та відсотками. Оскільки недійсність нікчемного правочину встановлена судом, то зазначена вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи те, що представник відповідача просить зарахувати сплачену комісію в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд самостійно проводить визначає розмір заборгованості.

16.08.2021 відповідачка отримала кредит в АТ «Таскомбанк» в сумі 74248,53 грн. для рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі.

Згідно виписки по транзитному рахунку № НОМЕР_2 за період з 16.08.2021 по 11.08.2025, з моменту отримання кредиту по теперішній час ОСОБА_1 було сплачено наступні суми:

дата розподілутіло%комісіявсього
10.09.20211643,470,321856,213500
11.10.20212143,180,611856,214000
10.11.20212143,20,591856,214000
10.12.20211743,210,581856,213600
10.01.20212643,230,561856,214500
10.02.20221343,260,531856,213200
21.03.20221237,470,531856,213094,21
11.04.2022 0,52905,27905,79
28.06.2022156,981,02 158
29.06.2022 0
30.06.2022 0
08.07.20221146,73 4663,365810,09
05.08.2022 0,51856,211856,71
10.08.2022 0,54542,72543,26
12.09.2022 0,531999,472000
12.10.2022 1170,231170,23
ВСЬОГО14200,736,8324130,7338338,29

Отже загальна сума, яка сплачена ОСОБА_1 (без урахування відсотків): 38338,29 6,83 = 38331,46 грн.

Таким чином правильна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить: 74 248,53 38 331,46 = 35 917,07 + 10,04 (%) = 35 927,11 грн.

За таких обставин позов АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за залишком тіла кредиту: 35 917,07 грн. та нарахованих відсотків - 10,04 грн., а всього 35 927,11 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення комісії (в т.ч. прострочені) у розмірі 35 267,99 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 100 406,12 грн. Задоволеній сумі в розмірі 35 927,11 грн. буде відповідати такий розмір судового збору: 2 422,40 грн. х 35 927,11 грн. : 100 406,12 грн. = 866,78 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 287, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 2176665-101 від 16.08.2021 у розмірі 35 927,11 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 11 (одинадцять) копійок, судовий збір у розмірі 866,78 (вісімсот шістдесят шість) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: А.М. Котляр