Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/483/25
Єдиний унікальний №733/1518/25
15 жовтня 2025 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого - судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості в розмірі 26 466,95 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 485719-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 06 січня 2024 року направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти договір № 485719-КС-001 про надання кредиту, яка у цей же день прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору № 323567-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9781 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий було введено/відправлено). Таким чином, 06 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 485719-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за договором № 485719-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти на загальну суму 5 159,26 грн. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останньої станом на 22 червня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 26 466,95 грн, з яких 7 908,26 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 18 512,13 грн - суми прострочених платежів по процентах; 46,56 грн - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору.
Ухвалою судді від 04 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 65). Також даною ухвалою витребувано в АТ «ПУМБ» відповідні докази, які 25 вересня 2025 року надійшли до суду.
Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачка в судове засідання також не з`явилася. Направлені на її адресу судові повідомлення повернулися до суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та відзиву на позов від неї не надійшло, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Судом установлено, що 06 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 485719-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями (Далі-Договір), підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 20-24).
За умовами Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14668750 % процентів за кожен день користування кредитом - знижена процентна ставка, стандартна процентна ставка за Кредитом в день становить 2,0000000. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 22 червня 2024 року.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 06 січня 2024 року направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти договір № 485719-КС-001 про надання кредиту (а.с. 25-29), яка у цей же день прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору № 485719-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 30-34).
Отже, договір про надання кредиту був укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 485719-КС-001 від 06 січня 2024 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом.
Відповідно до п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту становить 1 200 грн.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» взяті на себе зобов`язання за Договором виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується повідомленням про підтвердження переказу грошових коштів (а.с. 37).
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 даного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що між сторонами 06 січня 2024 року був укладений Договір.
Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9781, номер телефону НОМЕР_1 , тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 06 січня 2024 року на картковий рахунок позичальника кошти кредиту в сумі 8 000,00 грн
Інформацією АТ «ПУМБ», що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено належність ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_2 та підтверджено інформацію про рух коштів по даній картці за період з 06 січня 2024 року по 22 червня 2024 року включно.
Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачкою зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.
У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за Договором на загальну суму 26 466,95 грн, з яких 7 908,26 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 18 512,13 грн - суми прострочених платежів по процентах; 46,56 грн - суми прострочених платежів за комісією (а.с. 12-15).
Розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідачка не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала.
Враховуючи викладене вище та всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню у повному обсязі.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 028 грн.
Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3 028 грн.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 512, 514, 525, 526, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1079, 1080, 1082 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263?264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 485719-КС-001 про надання кредиту від 06 січня 2024 року у розмірі 26 466 (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 95 коп з яких: 7 908,26 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 18 512,13 грн - суми прострочених платежів по процентах; 46,56 грн - суми прострочених платежів за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп судового збору.
Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року.
Головуючий суддя В. М. Овчарик