Справа № 946/7257/25
Провадження № 2/946/4010/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір № 6282 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27 квітня 2001 року, та посвідчений Одеською товарною біржею, та визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , листом державного нотаріусу Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 1034/02-14 від 09 вересня 2025 року, державний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що договорів купівлі-продажу був посвідчений Одеською товарною біржою замість його нотаріального посвідчення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та якою позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6282, укладеного 27.04.2001 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений Одеською товарною біржею.

Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською товарною біржею 27.04.2001 року за № 6282. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений спадкодавцем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору спадкодавець відкрито володів та користувався придбаним житлом, при цьому договір нотаріально не був посвідчений.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».

Згідно ст. ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

Отже, реєстрація за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22.01.2025, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого квартира АДРЕСА_2 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80498861 від 18.03.2025 року, наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після ОСОБА_3 являються:

- син, ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським РАЦС м. Харків 15 лютого 1967 року;

- син, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Орджонікідзевським РАЦС м. Харків 19 вересня 1963 року.

Згідно відомостей будинкової книги квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 на час своєї смерті була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_2 , а спільно з нею на час смерті з кола спадкоємців першої черги ніхто не був зареєстрований та не проживав.

У передбачений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріусу Ізмаїльської державної нотаріальної із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 і таким чином прийняв спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Письмовою відповіддю державного нотаріусу Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області. № 1034/02-14 від 09 вересня 2025 року, державний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що договорів купівлі-продажу був посвідчений Одеською товарною біржою замість його нотаріального посвідчення.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 6282 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , 27 квітня 2001 року, та посвідчений Одеською товарною біржею.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) у порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар