Справа № 573/1793/25
Номер провадження 2/573/549/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

01.09.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому вказує, що 22.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» і відповідачкою укладено договір №1511614 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 4500 грн на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом кожні 30 днів за ставкою 2,5% у день. 24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 47250 грн, з яких: 4500 грн заборгованість за тілом кредиту, 31162 грн 50 коп. заборгованість за відсотками за період з 22.03.2024 по 24.12.2024, 9337 грн 50 коп. заборгованість за відсотками за період з 25.12.2024 по 17.03.2025, 2250 грн штрафні санкції, які відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України товариство стягувати не буде.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 45000 грн заборгованості за кредитним договором, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а також відповідно до ст. 265 ЦПК України нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту його виконання відповідачкою і стягнути нараховані інфляційні втрати і 3% річних з відповідачки на користь товариства.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 09.09.2025 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, за клопотанням представника позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази належності відповідачці платіжної картки та зарахування на неї кредитних коштів.

23.09.2025 до суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 адвоката Цокало Т.М. на позовну заяву, в якому вона вказує, що кредитний договір було укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1%, тобто умови договору про встановлення стандартної денної процентної ставки з перевищення 1% у день є нікчемними, а тому проценти за кредитним договором є неузгодженими сторонами. У зв`язку з цим вони мають нараховуватися на рівні облікової ставки НБУ і за період з 22.03.2024 по 17.03.2025 становлять 604 грн 35 коп. Адвокат відповідачки зазначає, що ОСОБА_1 визнає позов частково в частині стягнення на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 4500 грн тіла кредиту та 604 грн 35 коп. процентів, а в решті позовних вимог просить відмовити, а також вирішити питання розподілу судових витрат, які відповідачка вже понесла в розмірі 10000 грн (а. с. 63 - 71).

25.09.2025 до суду надійшла відповідь представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - Столітнього М.М. на відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося в межах строку кредитування на умовах кредитного договору відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просить задовольнити позов та відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу (а. с. 78 - 84).

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - Столітній М.М. не з`явився, у відповіді на відзив останній просив справу розглядати без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 84).

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Цокало Т.М. у судове засідання також не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 59, 61).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 22.03.2024 між ОСОБА_1 і ТОВ «Слон Кредит» у режимі онлайн укладено договір №1511614 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 4500 грн строком на 360 днів по 17.03.2025 зі сплатою процентів кожні 30 днів у розмірі, визначеному договором (а. с. 15 - 19).

Згідно з п. 1.5 1.5.2 кредитного договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Тип процентної ставки - фіксована.

За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:

- стандартна процентна ставка становить 2,5 % у день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору;

- знижена процентна ставка 2% у день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 21.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Відповідно до п. 1.7, 2.1, 6.4 кредитного договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає:

- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,5% у день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою, наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (40500 грн / 4500 грн) / 360 днів ? 100% = 2,5% у день;

- за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,46% у день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою, наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (39825 грн / 4500 грн) / 360 днів ? 100% = 2,46% у день.

У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 225 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 45 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно з п.п. 1 п. 4.4, п.п. 3 п. 4.1 кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення в спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.

22.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту та Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №1511614, а саме: «Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», де вони визначили періодичність та суму платежів, додатково зазначили реальну річну процентну ставку, визначену в договорі, 90465,53% річних (а. с. 19 зв., 25 зв. - 26).

У кредитному договорі №1511614 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.03.2024, додатку №1 до нього, паспорті споживчого кредиту позичальником вказана ОСОБА_1 та зазначено, що ці документи підписані нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т132, Н025 (а. с. 19, 19 зв., 26 зв.).

22.03.2024 ТОВ «Слон Кредит» перерахувало 4500 грн на картку № НОМЕР_1 (а. с. 27).

Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк», картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 86).

24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №24122024, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Слон Кредит» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Слон Кредит» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості (відповідно до ухвали суду від 09.09.2025 зазначений договір факторингу з додатками зберігається лише в ЄСІТС).

24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24122024 (відповідно до ухвали суду від 09.09.2025 зазначений акт зберігається лише в ЄСІТС).

Відповідно до листа ТОВ «Слон Кредит» останнє повідомило ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а. с. 27).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором №1511614 у сумі 37912 грн 50 коп., яка складалася з: 4500 грн тіла кредиту, 31162 грн 50 коп. заборгованості за відсотками за 247 днів використання кредитних коштів, 2250 грн заборгованості за пенею (а. с. 14 зв.).

Вказана сума заборгованості нарахована ТОВ «Слон Кредит» ОСОБА_1 за період з 22.03.2024 по 24.12.2024 та підтверджується розрахунком первісного кредитора (а. с. 28 зв.).

Як вбачається з розрахунку позивача ним за період з 25.12.2024 по 17.03.2025 здійснено нарахування відсотків за кредитним договором у сумі 9337 грн 50 коп. (а. с. 29).

Проценти нараховані за ставкою 2,5% у день (112 грн 50 коп. у день).

Кошти на погашення заборгованості ОСОБА_1 не вносила.

У позові ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у сумі 45000 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 4500 грн та процентів за період з 22.03.2024 по 17.03.2025 у загальній сумі 40500 грн, без штрафних санкцій нарахованих за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування».

Зокрема пунктом 5 Закону №3498-ІХ від 22.11.2023 статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5, 6, відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки.

Також Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5%;

протягом наступних 120 днів - 1,5%».

Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати:

- протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ 2,5% (до 22.04.2024 включно);

- протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024);

- починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ 1% (з 21.08.2024).

Таким чином, враховуючи наданий Законом №3498-ІХ фінансовим установам перехідний період за договорами, укладеними протягом перехідного періоду, або строк дії яких було продовжено протягом перехідного періоду, денна процентна ставка може перевищувати законодавчо встановлений максимальний розмір лише протягом перехідного періоду та за умови, що строк виконання зобов`язань позичальника за такими договорами спливає до закінчення перехідного періоду.

Кредитний договір між сторонами було укладено 22.03.2024 на строк по 17.03.2025.

З огляду на викладене, відсотки за користування кредитом за період з 22.03.2024 по 17.03.2025 становлять 21105 грн та розраховуються наступним чином:

за період з 22.03.2024 по 22.04.2024: 4500 грн х 2,5% х 32 день = 3600 грн;

за період з 23.04.2024 по 20.08.2024: 4500 грн х 1,5% х 120 днів = 8100 грн.;

за період з 21.08.2024 по 17.03.2025: 4500 грн х 1% х 209 днів = 9405 грн.

Оскільки кредитний договір між первісним кредитором і відповідачкою було укладено після набрання чинності змінами законодавства щодо обмеженням максимального розміру денної процентної ставки, тому розмір денної процентної ставки за періоди з 22.03.2024 по 22.04.2024, 23.04.2024 по 20.08.2024 та з 21.08.2024 по 17.03.2025 складає 2,5%, 1,5% і 1% відповідно, що узгоджується з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023.

Посилання представника відповідачки адвоката Цокало Т.М. на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1048, ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України проценти за кредитом повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідні періоди, суд вважає безпідставними, оскільки умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються згідно із Законом України «Про споживче кредитування» та відповідних змін до нього (протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %) і не вимагають внесення змін до договору.

Тому підстав для розрахунку процентів за обліковою ставкою НБУ не має, так як умовами договору та законом визначено порядок їх нарахування та максимально можливий розмір.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 25605 грн заборгованості по кредитному договору, яка складається з 4500 грн заборгованості за тілом кредиту, 21105 грн заборгованість за відсотками.

Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене, захисту в судовому порядку підлягають лише порушені права.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладені Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017 у справі №6-951цс16.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.

10.12.2024 між позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» і адвокатом Столітнім М.М. було укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024 (а. с. 42 зв. - 43).

Відповідно до п. 4.8 вказаного договору клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно з узгодженим та підписаним актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили.

12.08.2025 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» і адвокатом Столітнім М.М. підписано акт №9955 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором №10/12-2024 від 10.12.2025 у частині надання правничої допомоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №1511614 від 22.03.2024. Сторонами було погоджено такі види послуг, їх тривалість та вартість: 1) надання адвокатом усної первинної консультації 0,5 год 440 грн; 2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год 840 грн; 3) аналіз чинного законодавства, судової практики 0,5 год 440 грн; 4) підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом 1 год 840 грн; 5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку 1 год 840 грн; 6) проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі 1 год 840 грн; 7) складання позовної заяви 2 год 1640 грн; 8) складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) 1 год 840 грн; 9) складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів тощо 2 год 1640 грн; 10) представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором №1511614 від 22.03.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , у тому числі участь у судових засіданнях 2 год 1640 грн.

Витрати ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на правничу допомогу становлять 10000 грн.

10.09.2025 між ОСОБА_1 і адвокатом Цокало Т.М. укладено договір №1377 про надання правничої допомоги (а. с. 72 - 74).

У договорі сторони передбачили фіксовану оплату послуг адвоката.

Згідно з детальним описом робіт та копією квитанції №1377 від 10.09.2025 ОСОБА_2 сплатила адвокату за надані послуги 10000 грн, а саме: 1) за надання усної консультації 1500 грн; 2) ознайомлення з матеріалами справи №573/1793/25 1500 грн; 3) підготовка та написання відзиву 7000 грн (а. с. 75 зв. - 76).

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатами сторін робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатами на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що розумними витратами сторін будуть витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 3000 грн.

Позовні вимоги були задоволені на 56,9%. Таким чином з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню 1707 грн витрат на правничу допомогу, у свою чергу з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 потрібно стягнути 1293 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (56,9%) слід стягнути 1378 грн 35 коп. судового збору (2422,40 х 56,9%) (а. с. 48).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на викладене, вважає за доцільне зробити взаємозалік судових витрат, понесених сторонами, та стягнути з відповідачки на користь товариства відшкодування судових витрат у розмірі 1792 грн 35 коп. ((1707 грн + 1378 грн 35 коп.) 1293 грн).

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №646/2138/19.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 25605 (двадцять п`ять тисяч шістсот п`ять) грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1511614 від 22.03.2024, 1792 (одна тисяча сімсот дев`яносто два) грн 35 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя