Справа 556/1163/25
Номер провадження 2-з/556/6/2025
УХВАЛА

іменем України

про забезпечення позову

22.09.2025 року. сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді Іванків О.В. розглянувши у судовому засіданні в сел. Володимирець заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Карпач Ольги Михайлівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Володимирецького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Карпач О.М., звернулася до суду з заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2003 року серія ВАО №176671.

Також зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем спірного майна або передання його іншій особі, а також утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до ст.ст.118,153 ЦПКУ країни суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 3-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду або до відчуження, або пошкодження спірного майна, на думку суду, у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами до вирішення спору по суті.

В силу ч. 2 ст. 151 ЦПУ України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, що у відповідності до ст. 151 ЦПК України є підставою для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Разом з зазначеним, суд вважає за необхідне вказати, що доводи, наведенні в даній ухвалі про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, жодним чином не свідчать про доведеність позовних вимог, що в цілому підлягає перевірці та оцінці під час розгляду та вирішення справи по суті.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Карпач Ольги Михайлівни про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 , для чого накласти арешт на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2003 року серія ВАО №176671.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала можебути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом15 днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О.В. Іванків