Справа № 523/7050/14-ц
Провадження №6/523/332/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря судового засідання Дзюби Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №21 в м. Одеса, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони стягувача у виконавчому листі про видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі за текстом ТОВ «Дебт Форс») Костюченко М.І. звернувся до суду із зазначеною заявою. В своїй заяві представник посилається на те, що 20.04.2015р. Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі: № 523/7050/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором: № 8_14/27/08-1.

22.11.2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

06.08.2015р. було видано виконавчий лист, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до « 09 » липня 2016 року, який перебував на примусовому виконанні у ДВС. 28.07.2021 року Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 59471203, винесено постанову(и) про закінчення виконавчого провадження. Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачем не отримано. Також відповідно до Інформації про виконавче провадження стосовно боржника, яким є : ОСОБА_1 відомо, що на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження з приводу виконавчого листів по справі № 523/7050/14-ц, при цьому виконавчі листи у ТОВ«ДЕБТ ФОРС» відсутні.

На думку, заявника виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Одеси було втрачено в процесі його виконання та пересилці.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялись судові повістки. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. В заяві представник ТОВ «Дебт Форс» просив здійснювати розгляд заяви за їх відсутності.

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення щодо видачі дублікату виконавчого листа по справі №523/7050/14-ц та заміну сторони виконавчого провадження, в яких він просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки ТОВ «Дебт Форс» не було надано достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, не повідомлено суду про обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, не подано на підтвердження зазначених обставин відповідні достатні докази. ТОВ «ДЕБТ ФОРС лише 22.05.2025р. (Договір відступлення №23-05/23 було укладено ще 23.05.2023р.) направило на адресу виконавчої служби запит №419 до державної виконавчої служби відносно надання інформації щодо ходу виконавчого провадження, проте відповіді відділу державної виконавчої служби до суду не надало , в матеріалах заяви відсутні відомості від органу державної виконавчої служби про дату та підстави завершення виконавчого проваджень №39471203. ОСОБА_1 звертає увагу суду на правові позиції, викладені в Постановах Верховного Суду, зокрема Постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі №196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21), постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21), постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 0907/2-3576/2011 (провадження № 61-13332св18).

Крім того, ОСОБА_1 вказав на те, що відповідно до статті 55 ЦПК України, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається. Так, 28.07.2021 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 59471203, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу), виконавчий лист по боржнику ОСОБА_1 повернуто 28.07.2021 року, строк його пред`явлення до виконання закінчується 28.07.2024 року, а заявник звернувся до суду лише 19.08.2025р. Отже, ТОВ «Дебт Форс» не зазначено причин та не надано доказів на їх підтвердження, які б не залежали від волі первісного стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчого листа (листів) щодо ОСОБА_1 до виконання у визначений законом строк., а тому у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчго листа та заміну сторони виконавчого провадження, на думку ОСОБА_1 , слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року (справа№ 523/7050/14-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за основним кредитом: 769855 гривень 02 копійки, суму заборгованості за відсотками у розмірі 119819 гривень 25 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 889674 гривень 27 копійок., а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення. Також вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3654 гривні.. На виконання зазначеного рішення Суворовським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист щодо стягнення вказаної суми боргу.

23.09.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 2306/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 14/27/08-І.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22.11.2021р. замінено вибулого Стягувача- Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» на його Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 523/7050/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14/27/08-І.

28.07.2021 року Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 59471203, винесено постанову(и) про закінчення виконавчого провадження (Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу), однак, як зазначає представник ТОВ «Дебт Форс», копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачем (ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС») не отримано.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 25.05.2025р., виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 , АСВП№59471203, яке було відкрито 05.07.2019р., завершено, на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження з приводу виконавчого листів по справі № 523/7050/14-ц.

23.05.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 23-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 8_14/27/08-1

22.05.2025р. адвокатом Бурдюг Т.В. від імені ТОВ «Дебт Форс» на електронну пошту: info_sv1 було направлено запит до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стян виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 ВП 59471203.

Відповіді на запит суду не надано..

На день подання даної заяви у ТОВ «Дебт Форс» виконавчий лист відсутній.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На момент набрання рішенням суду у справі №523/7050/14-ц (09.07.2015р.) законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» Закон № 606-XIV від 21.04.1999 (далі - №Закон № 606-XIV).

Статтею 21 Закону Закон № 606-XIV від 21.04.1999р. передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону Закон № 606-XIV строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень-з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведеної норми вказує на те, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

У постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути лише закінчення строку для пред`явлення його до виконання.

Судовий порядок видачі дубліката виконавчого листа або відмови в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Згідно правил частини 1статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду виключно до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого частиною першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

У разі пропуску строку пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ТОВ «Дебт Форс» звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа 19.08.2025р., поза межами строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не ставить питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Щодо посилання заявника на не пропуск строку звернення виконавчого листа до виконання через дію воєнного стану, слід зауважити на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 10-2 Розділу ХІІІ ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗУ «Про виконавче провадження»: до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

А отже, саме по собі запровадження воєнного стану не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення та свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа (листів) до виконання

З огляду на викладені вище обставин, приймаючи до уваги, що ТОВ «Дебт Форс» звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, такий строк судом не поновлено, відповідно не підлягає задоволенню вимога про видачу дублікату виконавчого листа.

Щодо заяви про заміну стягувача його правонаступником слід зазначити наступне.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення посилається на те, що внаслідок укладення договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Дебт Форс» стало правонаступником стягувача ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а тому вважає, що за таких обставин виникла необхідність у заміні стягувача, який вибув, його правонаступником.

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження (ч.5).

Аналогічні положення містить ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Під правонаступництвом як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття виконавчого провадження, розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь як у розгляді справи, так і у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства (ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження») заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Водночас, згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 р. у справі № 34/425, де залишаючи без змін судові рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого документа, Велика Палата зазначила, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

Схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 2-7763/10, в якому Велика Палата зауважила, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки представником ТОВ «Дебт Форс» не доведено та судом не встановлено, що на даний час строк для пред`явлення виконавчих листів, виданих на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.04.2015р. по справі №523/7050/14-ц, не пропущений, при цьому в рамках заяви, яка розглядається, вимоги про його поновлення не заявлялось, а тому суд вважає, що відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81, 89, 247, 258-260, 433 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та про видачу дублікату виконавчого листа залишити без задоволення у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.К. Кисельов

Повну ухвалу суду складено та підписано 14 жовтня 2025 року.