УХВАЛА

29 травня 2025 року

м. Київ

справа № 756/6560/18

провадження № 61-1820ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рожина Олена Григорівна, на рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 19 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2025 року адвокат Рожина О. Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 грудня 2024 року, повний текст якої складено

14 січня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 6 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначеного у ній недоліку, який у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження рішення Оболонського районного суду

міста Києва від 19 березня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду

від 6 грудня 2024 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 756/9498/19,

від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц, від 14 квітня 2020 року

у справі № 628/3909/15, від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17,

від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 10 вересня 2019 року

у справі № 916/2403/18, від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17,

від 14 серпня 2018 року у справі № 905/2382/17, від 3 січня 2025 року

у справі № 682/459/23, від 22 травня 2024 року у справі № 567/1422/22,

від 20 вересня 2024 року у справі № 2-814/10, від 25 січня 2023 року

у справі № 752/6019/21, від 5 жовтня 2020 року у справі № 607/2905/18, від 17 квітня 2024 року у справі № 758/7498/20, від 24 травня 2023 року у справі № 567/792/22, від 6 квітня 2023 року у справі № 911/1856/21, постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 13 грудня 2017 року

у справі № 6-996цс17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник також вказує порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рожина Олена Григорівна, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 грудня 2024 року.

Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 756/6560/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційногопровадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська