Справа № 214/8880/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та її представника адвоката Маслової Валентини Леонідівни до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду), зняття заборони відчуження нерухомого майна, застосування реституції шляхом повернення сторін у первісний стан та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та адвокат Маслова В.Л., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовною заявою 08.09.2025, в якій просить суд:

-розірвати договір довічного утримання (догляду) від 24.11.2023, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. та зареєстрований в реєстрі за №7372, укладений між ОСОБА_1 як відчужувачем з однієї сторони, та ОСОБА_2 як набувачем з іншої сторони;

-зняти заборону з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 24.11.2023 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. та зареєстровану в реєстрі заборон за №7373 за договором довічного утримання (догляду) від 24.11.2023 між ОСОБА_1 як відчужувачем з однієї сторони, та ОСОБА_2 як набувачем з іншої сторони;

-повернути сторони в первісний стан, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 3/4 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали передано в провадження судді Євтушенку О.І. 08.09.2025.

Згідно з відповіддю №1762885 від 11.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні.

За інформацією з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (відповідь №1762891 від 11.09.2025), відомості про ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу в реєстрах відсутні.

Згідно з відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 23.09.2025 №6.2-12686/6-25 (отримано 29.09.2025), за наявними в ДМС України даними місце проживання ОСОБА_2 з 13.04.2017 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Так, позивач, діючи через представника, звертається з позовом про розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного 24.11.2023 між ОСОБА_1 як відчужувачем та ОСОБА_2 як набувачем, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. та зареєстрованого в реєстрі за №7372, за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належних їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Взамін цього ОСОБА_2 зобов`язався надавати відчужувачеві матеріальне забезпечення з утримання (догляду), а також усі види догляду на умовах, встановлених даним договором.

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оспорюваний правочин є дійсним, право власності на 3/4 частин спірної квартири зареєстроване за ОСОБА_2 із накладенням обтяження у виді заборони на нерухоме майно заборони відчуження.

Правові наслідки розірвання договору довічного утримання у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків набувачем визначено ст.756 ЦК України. Так, у разі розірвання довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передано. Таким, чином, позов про розірвання договору довічного утримання, за яким відчужував передав набувачеві у власність нерухоме майно, є спором виключної підсудності.

У даному випадку, нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 3/4 частин якої були предметом договору довічного утримання (догляду), знаходиться у Саксаганському р-ні м. Кривого Рогу, а тому справа підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в силу ч.1 ст.30 ЦПК України за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, якого стосується предмет спору.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, виходячи з такого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у справах про право власності на майно визначається дійсною вартістю такого майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Враховуючи, що предметом даного позову є нерухоме майно (3/4 частин квартири), ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості такого майна станом на момент звернення до суду, про що також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19. При цьому, позовна заява взагалі не містить ціну позову, доказів проведення сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності оцінки спірної квартири, за якими можна було б визначити ціну позову, не долучено.

Відтак, позивачеві слід зазначити ціну позову у відповідності до актуального висновку та надати суду такий висновок саме сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності, що має істотне значення не тільки для визначення ціни позову, а й розміру судового збору, який підлягає сплаті.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено в ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зі змісту пред`явленого ОСОБА_1 та її представником адвокатом Масловою В.Г. позову слідує, що ними одночасно пред`явлено 2 немайнові вимоги та 1 майнову: 1) розірвання договору довічного утримання; 2) зняття заборони відчуження нерухомого майна; 3) застосування реституції шляхом повернення сторін у первісний стан та визнання права власності. При цьому, до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. лише за одну вимогу. Разом з тим, судовий збір за 1 немайнову та 1 майнову вимогу не сплачений взагалі. Таким чином, позивачеві слід сплатити судовий збір за пред`явлення майнової вимоги в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1 211 грн. 20 коп.), та доплатити 1 211 грн. 20 коп. за іншу немайнову вимогу, з наданням суду платіжного доручення (квитанції), оформленого у відповідності до вимог закону. Суд зауважує, що цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги та презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу позивача та її представника на доцільності уточнення кола учасників справи, зважаючи на те, що предмет спору у даній справі стосується не тільки оспорювання правочину, сторонами за яким є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а й скасування реєстраційних дій, вчинених приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. як державним реєстратором при нотаріальному посвідченні договору та державній реєстрації обтяжень, права власності за набувачем. Відтак, справа стосується також інтересів вказаного нотаріуса, який, поміж іншим, вчинятиме юридично значимі дії на виконання рішення суду в залежності від результатів вирішення спору.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачеві/її представникові 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач/її представник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, нададуть докази доплати судового збору, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Маслової Валентини Леонідівни до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду), зняття заборони відчуження нерухомого майна, застосування реституції шляхом повернення сторін у первісний стан та визнання права власності залишити без руху та надати позивачеві/її представникові строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175 ЦПК України тривалістю в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві та її представникові за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко