Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1161/25
Провадження № 2/542/555/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2025 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
01 грудня 2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило позивачу права вимоги до відповідачки за вказаними кредитними договорами.
Ухвалою суду від 08.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.131).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.135, 138, 144), в позові просив справу розглядати у відсутність представника позивача (а.с.10 на звороті).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.133-134, 139-140, 145-146), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала.
Ухвалою суду від 14.10.2025 року встановлено заочний розгляд справи.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2,0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1 договору).
Згідно п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором D1.
23 лютого 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на рахунок № НОМЕР_1 , зазначений в Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання елктронного договору, як такий що належить ОСОБА_1 (а.с. 53-54) було перераховано грошові кошти в сумі 1000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с.70).
До позовної заяви позивачем приєднано Заяву-анкету (для отримання кредиту) як Додаток № 1 до Договору, Графік платежів як Додаток №2 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо (а.с.50 на звороті, 51, 51 на звороті-53).
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2,0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 14 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1 договору).
Згідно п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 14 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z6.
25 лютого 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на рахунок № НОМЕР_1 , зазначений Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання елктронного договору, як такий що належить ОСОБА_1 (а.с. 33), було перераховано грошові кошти в сумі 1000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с.58).
Також до позовної заяви позивачем приєднано Заяву-анкету (для отримання кредиту) як Додаток № 1 до Договору, Графік платежів як Додаток №2 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо (а.с.29 на звороті, 30, 31-33).
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2,0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 12 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1 договору).
Згідно п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 12 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Q3.
27 лютого 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на рахунок № НОМЕР_1 , було перераховано грошові кошти в сумі 3000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с.61).
Також до позовної заяви позивачем приєднано Заяву-анкету (для отримання кредиту) як Додаток № 1 до Договору, Графік платежів як Додаток №2 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо (а.с.124 на звороті, 125, 126-127).
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2,0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 8 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1 договору).
Згідно п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 8 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н1.
03 березня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на рахунок № НОМЕР_1 , зазначений Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання елктронного договору, як такий що належить ОСОБА_1 (а.с. 40) було перераховано грошові кошти в сумі 2000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с.64).
До позовної заяви позивачем приєднано Заяву-анкету (для отримання кредиту) як Додаток № 1 до Договору, Графік платежів як Додаток №2 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо (а.с.36 на звороті, 37, 38-39).
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2,0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 6 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1 договору).
Згідно п. 1.4.2 договору, в разі, якщо суми кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 6 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y6.
05 березня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на рахунок № НОМЕР_1 , зазначений Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання елктронного договору, як такий що належить ОСОБА_1 (а.с. 47), було перераховано грошові кошти в сумі 3800,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с.67).
До позовної заяви позивачем приєднано Заяву-анкету (для отримання кредиту) як Додаток № 1 до Договору, Графік платежів як Додаток №2 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо (а.с.43 на звороті, 44, 45-46).
Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано, як і не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо укладення кредитних договорів та розміру заборгованості.
Вказані кредитні договори підписані електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Щодо набуття ТОВ «Коллект центр» права грошової вимоги за вказаними кредитними договорами.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Так, судом встановлено, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого Клієнт Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 183 678,63 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування, в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками (а.с. 83-84).
Пунктом 5.2 цього договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
У той же день сторонами договору №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №10-01/23 від 10 січня 2023 року (а.с. 95 на звороті).
Щодо виконання взятих зобов`язань за кредитними договорами відповідачкою.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка має таку заборгованість, а саме:
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Таким чином, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаними договорами, підлягають задоволенню.
При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками суд враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит, орієнтовний строк повернення якого 16 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».
Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.
Тобто 16 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.
В своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 16 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Оскільки станом на 10 березня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.
Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (16 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.
У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 10 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 23 лютого 2022 року.
З розрахунку заборгованості (а.с.70 на звороті-72) вбачається, що ОСОБА_1 нараховано заборгованість за процентами за період з 23.02.2021 по 30.11.2021 у розмірі 7790 грн. і такі проценти нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору.
Окрім цього, за період з 01.12.2021 року по 22.02.2022 року відсотки за користування кредитом (які передбачені саме умовами Договору), ще були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» після набуття права вимоги до відповідача, які складають 6442,8 грн (а.с. 77).
В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит, орієнтовний строк повернення якого 14 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».
Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 14 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 14 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.
Тобто 14 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 14 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Оскільки станом на 10 березня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.
Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (14 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.
У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 10 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 14 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 25 лютого 2022 року.
З розрахунку заборгованості (а.с.58 на звороті-60) вбачається, що ОСОБА_1 нараховано заборгованість за процентами за період з 25.02.2021 по 30.11.2021 у розмірі 7790 грн. і такі проценти нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору.
Окрім цього, за період з 01.12.2021 року по 24.02.2022 року відсотки за користування кредитом (які передбачені саме умовами Договору), ще були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» після набуття права вимоги до відповідача, які складають 6596,20 грн. (а.с.73).
В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит, орієнтовний строк повернення якого 12 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».
Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 12 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 12 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.
Тобто 12 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 12 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Оскільки станом на 10 березня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.
Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (12 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.
У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 10 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 12 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 27 лютого 2022 року.
В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит, орієнтовний строк повернення якого 8 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».
Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 8 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 8 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.
Тобто 8 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 8 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Оскільки станом на 10 березня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.
Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (8 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.
У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 10 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 8 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 03 березня 2022 року.
В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит, орієнтовний строк повернення якого 6 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів».
Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 6 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 6 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік.
Тобто 6 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 6 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Оскільки станом на 10 березня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було.
Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (6 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%.
У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 10 березня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 6 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 05 березня 2022 року.
Таким чином, у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість 151111,15 грн., а саме:
Таким чином, оскільки відповідачка не виконує умов кредитних договорів, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договором платежі, а відповідач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаними кредитними договорами, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.
Відповдно до п.п.4.2, 4.5 розліду 4 Договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року передбачено, що клієнт зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги після надання Адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Сума, визначена в Акті про надання юридичної допомоги, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.
При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).
Крім того, в даному випадку слід врахувати правову позицію, викладену у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 року, згідно якої: «Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».
Так, суд враховує, що представником позивача вчинені такі дії: написання позовної заяви. Докази вчинення будь-яких інших процесуальний дій надані не були. При цьому розгляд справи відбувався без участі предстаника позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Також, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги нескладність самої справи, оскільки вона не є великою за фабулою та предметом доказування; підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль; враховує, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, а також тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному розмірі. З відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, м.Київ, 01133, ;

відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 14 жовтня 2025 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва