Справа № 135/264/20
Провадження № 22-ц/801/1912/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуСправа № 135/264/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Копаничук С.Г., Рибчинський В.П.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 135/264/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.06.2025, ухвалене у складі судді Хмель Р.В. в приміщенні суду в м. Бершадь, -

в с т а н о в и в :

24.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (вх № 1135/20) до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області, в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після розлучення з ОСОБА_6 , їх спільна дитина залишилася проживати з батьком у будинку його батьків. З серпня 2019 року мати дитини виявила бажання проживати окремо в іншому місті. 3.02.2020 вона звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовною заявою до батьків позивача про відібрання дитини ОСОБА_5 .. При цьому, відповідач ввела суд в оману, не зазначилвши того факту, що їх дочка проживає з батьком і про те, що при розлученні між ними було досягнуто згоди, що їх малолітня дочка, ОСОБА_5 , буде проживати з ним та його батьками. Більш того, дочка сторін, з дня свого народження і поданий час проживає з позивачем і його батьками в квартирі, де для неї створені безпечні умови проживання. Позивач самовільно не змінював місце проживання дитини та не викрадав її. Зі зверненням ОСОБА_6 , з таким позовом до суду, між сторонами виник спір про місце проживання малолітньої дочки. Саме позивач і його батьки забезпечили дитині належні умови для охорони її здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку, її соціально - психологічної адаптації та активної життєдіяльності, забезпечили її розвиток та зростання у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, у сімейному оточені зі збереженням її зв`язків із сім`єю, в якій панує атмосфера миру, гідності, любові, взаємоповаги, свободи та рівності.

ОСОБА_6 не зможе самотужки забезпечити нормальні умови проживання дитині. Малолітня дочка, ОСОБА_5 не бажає проживати з відповідачкою. Позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із дочкою і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування матері, допоможе налагодити добрі стосунки дитини з мамою. У відповідачки не має житла, рідних і близьких людей, окрім сім`ї позивача, друзів чи колег по роботі, які б допомагали їй доглядати за дитиною. На думку позивача, в інтересах дитини буде правильним визначити місце проживання малолітньої дочки з ним, оскільки проживання дитини з відповідачкою негативно вплине на її здоров`я та виховання.

13.03.2020 ОСОБА_6 подала зустрічний позов (вх № 1640/20) до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача відділ опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області в якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що проживаючи у будинку чоловіка з його батьками, його мати, з липня 2018 року, після того, як позивачка за зустрічним позовом повідомила, що має намір переїхати з дитиною проживати на окрему квартиру, почала постійно намовляти дитину проти неї, внаслідок чого дитина стала налякана, замкнута і їх відносини почали погіршуватися. У вересні 2019 року ОСОБА_6 орендувала квартиру в АДРЕСА_2 і хотіла туди переїхати з дитиною, проте, батьки колишнього чоловіка намовили дитину проти неї, дитину не віддали, тому вона вимушена була переїхати в орендовану квартиру одна. В даний час і ОСОБА_6 і дитина зареєстровані в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 постійно приходила до дитини як за місцем її фактичного проживання так і за місцем її навчання - в Ладижинську ЗОШ № 4, оплачувала гуртки на які ходить дитина, приносила подарунки та продукти, весь час намагалася в досудовому порядку, шляхом перемовин врегулювати даний спір з відповідачем та просила віддати дитину. Однак, їй відмовляли, мотивуючи це тим, що сама дитина не бажає проживати з мамою, а хоче проживати з бабусею та дідусем. З позовом про відібрання дитини, ОСОБА_6 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області після того, як батьки відповідача відмовилися надати дитину при переїзді з вересня 2019 року. Відповідачами вказані саме батьки колишнього чоловіка, так як саме вони відмовилися надати дитину та неправомірно її утримують в себе. Колишній чоловік, ОСОБА_1 , вже тривалий період часу не проживає з дитиною за однією адресою, зареєстрував шлюб в якому у нього народилася ще одна дитина та проживає з новоствореною сім`єю в м. Києві.

ОСОБА_6 бажає особисто займатися вихованням своєї дитини ОСОБА_7 . Вона офіційно працевлаштована на ТОВ «Вінницька птахофабрика» та має дохід достатній для забезпечення дитини всім необхідним. ОСОБА_1 проживає з новою дружиною та маленькою дитиною в місті Києві і лише зрідка з`являється до доньки ОСОБА_7 в м. Ладижин, при цьому він не займається її вихованням, не відвідує з нею школу та гуртки. ОСОБА_6 лише бажає забрати свою дитину, проживати з нею та займатися її вихованням, при цьому вона б не чинила перешкод батькам ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 4.08.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов /т. 1 а. с. 237/.

Згідно розпорядження голови суду Ладижинського міського суду Вінницької області Волошиної Т.В. від 13.11.2020 , у зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу справи, справу передано до Тростянецького районного суду Вінницької області, який є найбільш територіально наближений до Ладижинського міського суду Вінницької області /т. 2 а. с. 47/.

Згідно розпорядження голови Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.04.2021 № 2, у зв`язку з тим, що в Тростянецькому районному суді неможливо утворити новий склад суду, справу передано до Гайсинського районного суду Вінницької області /т. 3 а. с. 190-191/.

Згідно розпорядження в. о. голови Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 від 28.07.2021, у зв`язку з неможливістю утворити склад суду, справу передано до Бершадського районного суду Вінницької області /т. 3 а. с. 236/.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 20.02.2023 у справі призначено психологічну експертизу, провадження зупинено /т.5 а. с. 151-152/.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 05.12.2023 поновлено провадження у справі /т. 6 а. с. 13/.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.06.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 , про встановлення місця проживання дитини відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу (вх № 8397 від 24.07.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить : скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити; вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції; в апеляційній скарзі зроблено заяву відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що протягом 5-ти днів з дати винесення судового рішення будуть подані докази понесення позивачем судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що той факт, що позивач захищає Україну від Російської агресії та виконує свій військовий обов`язок перед державою в лавах ЗСУ, ні в якому разі не може бути «дискримінуючою» обставиною, яка позбавляє позивача права на визначення місця проживання його малолітньої дитини з ним; суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки безпідставно відмовив у трьох клопотаннях представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

1.08.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 8706) ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

5.09.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 10105) Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування на розсуд суду.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечив проти апеляційного скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній частині), Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

8.08.2010 ОСОБА_1 , та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /т. 1 а. с. 18/.

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т. 1 а. с. 19/.

З довідки психіатра № 153 від 17.02.2020, ОСОБА_1 , не знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра і за останні 5 років за допомогою не звертався /т. 1 а. с. 21/.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 /т. 1 а. с. 32, 33/.

Згідно акту про фактичне проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтвердили, що неповнолітня ОСОБА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дідусем ОСОБА_12 та бабусею ОСОБА_13 протягом останніх 5 років /т. 1 а. с. 34/.

Згідно акту № 8 від 11.02.2020 було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті бесіди було встановлено, що ОСОБА_7 проживає разом з дідусем та бабусею із 2014 року, які створили всі необхідні умови для проживання, навчання, всебічного розвитку дитини. Дівчинка забезпечена одягом та взуттям відповідно сезону та є речі на виріст. Дитина має величезний вибір додаткових навчальних матеріалів для початкової школи. Єлизавета має окремий куточок для ігор /т. 1 а. с. 35/.

З довідки, виданої лікарем-педіатром, ОСОБА_20 , вбачається, що на щомісячні огляди першого року життя та огляди по потребі при захворюванні, з дитиною ОСОБА_5 , на огляди приходила бабуся, ОСОБА_13 .. За час лікарського спостереження та лікування завжди коло дитини була бабуся. Згідно довідки лікаря, ОСОБА_5 , 2012 року народження здорова /т. 1 а. с. 36/.

Згідно довідки, виданої керівником зразкового хореографічного колективу «Перлинка», Н.Ф. Полуведько, з вересня 2016 року, ОСОБА_5 , 2012 року народження, є учасником зразкового хореографічного колективу «Перлинка» м. Ладижин. На заняття до колективу Єлизавету записала її бабуся, ОСОБА_13 , яка постійно всі ці роки водила та водить на заняття онучку та супроводжує її на всіх концертах і конкурсних виступах /т. 1 а. с. 38/.

Згідно характеристики учениці 2-Б класу Ладижинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 ОСОБА_5 , остання навчається в школі з першого класу, швидко, виразно читає, переказує, розуміє зміст прочитаного, вміє виділяти головну думку твору. Рівень навчальних досягнень з предметів - високий. Дівчинка проживає з бабусею та дідусем, але батьки беруть посильну участь у вихованні дитини. Мама, бере участь у вихованні дитини: постійно цікавиться навчанням і здоров`ям дитини, завжди відвідує батьківські збори, шкільні і класні виховні заходи. Мати активний помічник батьківського комітету. Брала участь у оформленні і озелененні освітнього середовища класу /т. 1 а. с. 40/.

Згідно витягу з наказу № 83-к від 28.03.2014 «Про надання відпустки по догляду за онукою до 3-х років» ОСОБА_13 , надано відпустку по догляду за онукою до досягнення нею 3-го віку, з 01.04.2014 по 16.08.2015 /т. 1 а. с. 42/.

Згідно витягу з наказу №232-к від 11.08.2015 «Про звільнення з роботи ОСОБА_13 », звільнено ОСОБА_13 , з посади вихователя, за власним бажанням, по догляду за дитиною до досягнення 14 років /т. 1 а. с. 43/.

Згідно копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.10.2015 по справі № 135/1290/15-ц з ОСОБА_1 присуджено стягувати щомісячно аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /т. 1 а. с. 178/.

Згідно довідки ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» ОСОБА_1 30.09.2019 був звільнений. Також, надано звіт про здійснення відрахувань та виплати, по виконавчому провадженню № 49130769 від 13.07.2017 /т. 1 а. с. 184, 184 а/.

Згідно довідки від 20.01.2020, виданої ОСОБА_6 , остання з 16.07.2015 року постійно працює на посаді старшого інспектора з контролю якості продукції в філії «переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» та її дохід за 6 місяців становив 62319,24 грн /т. 1 а. с. 179/.

Згідно характеристики, виданої директором, ОСОБА_21 , ОСОБА_6 прийнята на посаду інспектора з контролю якості у відділ контролю якості 07.08.2017. За період роботи на Філії «переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» проявила себе як висококваліфікований та дисциплінований спеціаліст. З 03.08.2018 підвищена до посади старший інспектор з контролю якості /т. 1 а. с. 180/.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 /т. 1 а. с. 183/.

(2020 рік)

Згідно відповідей Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області від 18.02.2020 № 1015/205/02-2020 та від 4.03.2020 № 1398/205/02-2020 вбачається, що ОСОБА_6 зверталася з заявами про вчинення злочинів, проте їй було роз`яснено про наявність цивільно-правових відносин та розглянуто заяви як звернення громадян /т. 1 а. с. 185-186 /.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 4.06.2020 доцільно визначити місце проживання дитини, ОСОБА_5 з матір`ю - ОСОБА_6 /т. 1 а. с. 224/.

Згідно довідки головного управління ДПС у Вінницькій області, ОСОБА_1 отримував доходи з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року від ТОВ «СІЛЬПО ФУД» /т. 2 а. с. 1/.

Згідно листа Уповноваженого Президента України з прав дитини, ОСОБА_22 , адресованого ОСОБА_6 , останню повідомлено про те, що Уповноважений звернувся до Вінницької обласної державної адміністрації з проханням розглянути звернення, розібратися в обставинах справи, провести з ОСОБА_1 і його батьками відповідну профілактичну-роз`яснювальну роботу щодо недопустимості створення перешкод у спілкуванні між матір`ю та малолітньою дитиною та попередити їх про відповідальність за вчинене /т. 2 а. с. 7/.

Згідно листа заступника міського голови О.Ткачук, від 6.10.2020, ОСОБА_6 повідомлено, що на виконання листа Уповноваженого Президента України з прав дитини, з ОСОБА_1 проведено відповідну профілактично-роз`яснювальну роботу щодо недопущення створення перешкод у спілкуванні ОСОБА_6 та малолітньої доньки ОСОБА_5 /т. 2 а. с. 11/.

Згідно листа Вінницької обласної державної адміністрації від 22.10.2020 № 01.01-11/6525, адресованого ОСОБА_6 , у ньому повідомлено про вжиття необхідних заходів реагування згідно чинного законодавства, на її звернення /т. 2 а. с. 18-19/.

Згідно листа в.о. міського голови, ОСОБА_23 , від 21.10.2020 № 2.1-08-2344, ОСОБА_6 було повідомлено про розгляд листа Уповноваженого ВР України з прав людини та здійснення заходів спрямованих на забезпечення прав дитини ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 на безперешкодне спілкування /т. 2 а. с. 20/.

Згідно копії заяви ОСОБА_6 від 29.09.2020 остання зверталася до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про вчинення злочину, зокрема про неправомірність дій батьків ОСОБА_1 , які чинять їй перешкоди у здійсненні виховання дитини /т. 2 а. с. 10/.

Згідно відповіді від 2.10.2020 на вищевказану заяву, ОСОБА_6 , повідомлено, що викладені в її заяві обставини містять цивільно-правові відносини /т. 2 а. с. 10/.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.10.2020 головним державним виконавцем Л.В.Бурліном на виконання рішення суду у справі № 135/1290/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 63309158 /т. 2 а. с. 21-22/.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_24 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_25 » /т. 2 а. с. 61/.

Згідно витягу з ЄРДР за №0000080 від 20.11.2020, 19.11.2020 до чергової частини Ладижинського ВП, звернулася ОСОБА_2 , про те, щоб прийняти міри до її колишньої свекрухи ОСОБА_13 , так як остання нанесла їй тілесні ушкодження, біля магазину «Наш край», внаслідок чого отримано саднину верхньої третини лівої гомілки, при цьому вагітність 21 тиждень. Відомості до ЄРДР внесені за ч.1 ст. 125 КК України /т. 2 а. с. 65/.

Згідно листа від 24.12.2020 № 01-40/298, адресованого ОСОБА_6 , директор школи. ОСОБА_26 , повідомив, що ОСОБА_5 не відвідує школу /т. 2 а. с. 93/.

Згідно заяви, ОСОБА_1 від 17.08.2020, останній звернувся до директора Ладижинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4, ОСОБА_26 з заявою про переведення доньки, ОСОБА_5 на сімейну форму здобуття освіти за індивідуальним навчальним планом на 2020-2021 навчальний рік /т. 2 а. с. 152/.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 31.08.2020, остання звернулася із заявою начальника відділу освіти ОСОБА_27 , в якій повідомила, що не надає згоди на переведення її доньки на будь-яку форму навчання /т. 2 а. с. 154/.

Матеріали справи містять численні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , адресованих директору школи щодо відсутності ОСОБА_5 в школі /т. 3 а. с. 90-100/.

Згідно психологічної характеристики стану ОСОБА_5 , 2012 року народження від 24.11.2020, діагностика ОСОБА_7 показала, що у дитини вище середнього рівня особистісна тривожність, яка рідко посилюється, коли дорослі створюють несподівані ситуації, які вона не може контролювати. Високий рівень емоційної прив`язаності дівчинки до бабусі і дідуся та братика ОСОБА_28 . ОСОБА_29 і нормальне бажання дитини знаходитися в комфортній зафарбованій ситуації. Єлизавета демонструє чітке негативне ставлення до матері, ОСОБА_6 , боїться її, проказує, що не хоче жити з нею /т. 3 а. с. 44-46/.

(2021 рік)

Згідно витягу з ЄРДР № 0000001 від 5.01.2021 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 02.12.2020 про викрадення людини /т. 3 а. с. 2/.

Згідно витягу з ЄРДР № 0000022 від 1.02.2021 внесено відомості, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підставою внесення відомостей слугувала заява адвоката Бодачевського Р.В., про те, що 13.01.2021 о 08:00 год. мати дитини ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_24 нанесли тілесні ушкодження неповнолітній дитині ОСОБА_5 у вигляді синців на руках /т. 3 а. с. 3/.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 24.02.2021 № 59, встановлено спосіб участі у вихованні ОСОБА_2 шляхом встановлення годин та днів зустрічей з малолітньою донькою ОСОБА_5 /т. 3 а. с. 19, 146/.

Згідно повідомлення Вінницької обласної прокуратури щодо невиконання рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.02.2021, ОСОБА_2 повідомлено про те, що розпочато кримінальне провадження №0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України /т. 3 а. с. 147/.

Згідно копії договору оренди житлового приміщення від 01.01.2021, ОСОБА_2 винаймає квартиру, за адресою АДРЕСА_2 /т. 3 а. с. 132-133/.

Згідно акту від 2.03.2020 обстеження умов проживання ОСОБА_6 , в її квартирі є можливість виділити окрему кімнату для дитини /т. 3 а. с. 134/.

Згідно копії рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.06.2021 по справі № 135/328/21 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та 9.08.2021 видано виконавчий лист /т. 4 а. с. 13-17/.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2021, головним державним виконавцем Буріліною Л.В., на підставі виконавчого листа № 135/328/21 від 09.08.2021 відкрито виконавче провадження № 66554218 /т. 4 а. с. 19/.

Згідно копії заяви ОСОБА_9 , остання 12.12.2020 звернулася до начальника Ладижинського МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про прийняття до виконання дублікату виконавчого листа № 135/1290/15-ц від 19.10.2015, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області 13.10.2020 /т.4 а. с. 21/.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2021, головним державним виконавцем Бурліною Л.В. на підставі виконавчого листа № 135/1290/15-ц, виданого 13.10.2020, відкрито виконавче провадження №64031141 /т. 4 а. с. 24-25/.

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2021, головним державним виконавцем Бурліною Л.В., на підставі ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.02.2021 визнано виконавчий лист, виданий Ладижинським міським судом від 13.10.2020 у справі № 135/1290/15-ц таким, що не підлягає виконанню та скасовано заходи щодо зупинення виконання стягнення за виконавчим листом, виданим 13.10.2020 у справі № 135/1290/15-ц, у зв`язку з чим виконавче провадження № 64031141 закрито /т. 4 а. с. 28-29/.

Згідно копії заяви ОСОБА_2 від 19.02.2021, остання звернулася до начальника Ладижинського МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про прийняття до виконання ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.02.2021 про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову /т. 4 а. с. 34/.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2021, головним державним виконавцем, ОСОБА_30 , на підставі ухвали № 135/264/20 від 17.02.2021 відкрито виконавче провадження №64585717 /т. 4 а. с. 39-40/.

Згідно акту державного виконавця від 16.03.2021, ОСОБА_1 , змінив своє місце проживання разом із своєю донькою, ОСОБА_5 в межах міста Ладижин, із квартири АДРЕСА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 категорично відмовляється від спілкування та зустрічей з матір`ю ОСОБА_2 /т. 4 а. с. 41/.

Згідно акту державного виконавця від 23.03.2021, ОСОБА_1 проживає разом зі своєю донькою, ОСОБА_31 за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 , не перешкоджає у спілкування з дитиною ОСОБА_2 , проте дитина повідомила, що не бажає бачитися із матір`ю, ОСОБА_2 та спілкуватися з нею, за адресою її проживання: АДРЕСА_2 /т. 4 а. с. 42/.

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2021, начальником відділу, ОСОБА_32 , на підставі постанови Вінницького апеляційного суду справа № 135/264/20 від 01.04.2021, якою було скасовано ухвалу № 135/264/20 Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.02.2021, закінчив виконавче провадження № 64585717 /т. 4 а. с. 44-45/.

Згідно копії постанови ВС від 04.11.2021, справа № 135/45/21 касаційну скаргу ОСОБА_12 та касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 та постанову Вінницького апеляційного суду від 03.08.2021 залишено без змін /т. 4 а. с. 81-87/.

Згідно копій заяв від 31.05.2021 та від 1.06.2021 сторін, обоє зверталися до директора школи з метою проведення оцінювання навчальних досягнень ОСОБА_5 /т. 4 а. с. 90-91, 102/.

Згідно наказу № 88 від 10.06.2021 «Про проведення підсумкових робіт за 3-ий клас» директором школи, ОСОБА_26 наказано провести підсумкове оцінювання ОСОБА_31 , з української мови, літературного читання, математики, англійської мови, інформатики та Я і світ. Затверджено графік проведення підсумкових робіт /т. 4 а. с. 94/.

Згідно наказу № 71 від 03.09.2021 «Про переведення на наступний рік навчання» ОСОБА_31 переведено до 4-го класу /т. 4 а. с. 93, 101/.

Згідно копій постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користуватися вогнепальною, мисливською, пневматичною та охоложеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.12.2021, вбачається, що такі заходи були застосовані до ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів /т. 4 а. с. 131, 133, 135, 137/.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 05.01.2022 у ОСОБА_2 відсутня заборгованість /т. 4 а. с. 115/.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 07.02.2022 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за січень 2022 року, у розмірі 3312,75 грн /т. 4 а. с. 149/.

Згідно копії ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області, Борейко О.Г. від 24.12.2021 було задоволено скаргу адвоката Бодачевського Р.В., скасовано постанову дізнавача СД Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 31.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000022 від 01.02.2021 /т. 4 а. с. 150-152/.

Згідно копії ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області, Борейко О.Г. від 07.04.2022 було задоволено скаргу адвоката Бодачевського Р.В., постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції Спенея С.М. від 29.01.2021 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України, скасовано /т. 4 а. с. 170-173/.

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, станом на 18.04.2022 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за березень, лютий та січень 2022 року; станом на 01.08.2022 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 12.09.2022 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів /т. 4 а. с. 180, 198, 211/.

Згідно наказу № 94 від 01.09.2022 «Про організацію навчання ОСОБА_5 за сімейною формою», дитину переведено на 5-й рік навчання. /т. 5 а. с. 30/.

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, станом на 16.01.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 02.03.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 05.04.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 05.05.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 20.06.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів; станом на 05.07.2023 ОСОБА_2 немає заборгованість зі сплати аліментів. /т. 5 а. с. 115-116/.

Згідно висновку експерта № 1115 від 22.08.2023 за результатами проведення судово-психологічної експертизи у цивільній справі відносно ОСОБА_5 , експерт надала відповіді на поставлені їй запитання. Так, в психоемоційному стані дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначаються певні страхи та побоювання з приводу власного майбутнього, що обумовлено судовим спором між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Оцінка сімейної ситуації дитиною ОСОБА_5 має ознаки залежності від стороннього впливу. Висловлювання дитини є повторювальними, стійкими, без ознак самостійного розміркування. Конфлікт між дорослими членами родини, залученість дитини у цей конфлікт негативно впливають на відчуття благополуччя дитини та її розвиток. Встановлення ступеню впливу кожного з дорослих членів родини на ОСОБА_5 неможливо у зв`язку з тим, що на дитину впливає актуальний сімейний конфлікт, так і характер взаємодії дорослих між собою. ОСОБА_5 , виявляє стійку надійну прив`язаність до батька, ОСОБА_1 , сприймає його як близького члена власної родини. ОСОБА_1 виявляє адекватні педагогічні настанови, однак на сьогодні спостерігається реально обмежена участь батька в вихованні дитини. З урахуванням виявленого у ОСОБА_1 відношення до своєї батьківської ролі (реальна присутність батька у житті дитини на вихідних, забезпечення матеріального боку розвитку дитини, згорнута участь у формуванні морально-етичних настанов та світогляду дитини) не можливо оцінити розвиток дитячо-батьківських стосунків в перспективі. ОСОБА_5 виявляє у відношенні матері, ОСОБА_2 , негативне сприймання її дій та намагання дистанціюватися від образу матері, сприймання ситуації зустрічі з нею як загрожуючою, психотравмуючою (як наслідок оцінки дитиною сімейної ситуації). Такі особливості ставлення до матері можуть мати негативні наслідки в перспективі особистісного розвитку. В зв`язку з тривалою реальною відсутністю участі матері в вихованні дитини, визначити вплив виховання матері у перспективі - не можливо. /т. 5 а. с. 191-203/.

Згідно витягу з наказу №187 від 20.03.2023 «Про призов та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації» 21.03.2023, ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби за мобілізацією у складі команди ВКСС /т. 6 а. с. 23, 80/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 27.05.2025 доцільно визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 з матір`ю, ОСОБА_2 /т. 7 а. с. 85/.

В судовому засіданні було допитано свідки : ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ..

В судовому засіданні було з`ясовано думку дитини, ОСОБА_5 , яка повідомила суду, що бажає проживати з татком та його ріднею та категорично не хоче проживати з ОСОБА_38 . Дівчинка пояснила, що мамою її не називає. Також, дитина зазначила, що їй відомо про суть спору і що ця ситуація її дуже хвилює, так як вона хоче проживати з батьком і його родиною. Дівчинка зазначила, що ОСОБА_39 її безпідставно била, тому вона її боїться, та під час спільного проживання ховалася від неї у шафі. Крім того, дитина вказала, що підготовкою її до школи займався батько. Коли вона пішла до першого класу то знала весь алфавіт, а також трохи читала. Одяг і іграшки їй також купував батько. Дитина зазначила, що проживає разом з бабусею та прабабусею, тато до служби в ЗСУ приїздив до неї на вихідні. Не зважаючи, що батько проживав у Києві, вони спілкувалися щодня по телефону. Батько возив дівчинку до Києва, ОСОБА_40 та ОСОБА_41 .

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що батько на даний час виконує військовий обов`язок, а тому не в змозі повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 , суд врахував думку дитини, яка не бажала проживати з матір`ю та виходив з інтересів самої дитини, врахувавши її психологічний стан та прихильність до батька та баби, проживання з останньою в атмосфері любові, турботи, захисту.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. effective remedy (англ.) ефективний засіб.

Відмовляючи у задоволенні позовів обох сторін, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 2 ЦПК України не врахував, що спір, який існує тривалий час між сторонами не віришено.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом спору, який виник між сторонами є визначення місця проживання малолітньої дочки сторін.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 № 50/155, ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 № 789-X11 (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України).

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 7.12.2006, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених вище норм права, прецедентної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При вирішенні даної категорії справ судам доцільно та правильно керуватися інтересами дитини, та передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, з ким суд визначить місце проживання дитини, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дочки суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи, ОСОБА_1 перебуває у складі ЗСУ.

Колегія суддів зазначає, що фактично спір між сторонами про визначення місця проживання дочки судом першої інстанції між сторонами не вирішено, що суперечить завданням цивільного судочинства. Суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції не оскаржується в апеляційному порядку.

При вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини у період воєнного стану обставини, пов`язані із безпекою дитини та наслідками бойових дій, є істотними та підлягають встановленню та оцінці судом. При цьому перебування одного з батьків на військовій службі у Збройних Силах України чи інших силових структурах не можуть виступати єдиними достатніми підставами для визначення місця проживання з одним із батьків. Ці обставини, а також інші обставини та обмеження, які виникли у зв`язку із запровадженням воєнного стану і веденням воєнних дій, підлягають встановленню й оцінці судом у сукупності з іншими обставинами, з урахуванням принципів рівності прав батьків та забезпечення найкращих інтересів дитини, із заохоченням співпраці всіх учасників спору.

Колегія суддів зважаючи на необхідність вирішення спору між сторонами, не оскарження рішення суду першої інстанції матір`ю дитини, забезпечення найкращих інтересів дитини, обставини встановлені судами, а саме те, що : (1) дитина фактично від народження проживала з родиною ОСОБА_42 , зокрема батьком, бабою ОСОБА_13 та дідом ОСОБА_12 , де у неї створенні безпечні та комфортні умови проживання; (2) суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки; (3) між батьком та дочкою існує тісний емоційний зв`язок, взаємопорозуміння, відчуття любові та комфорту; (4) малолітня дочка в судовому засіданні висловила бажання проживати з батьком в його родині та категорично не бажає проживати з матір`ю, вказала на наявність у неї стресу під час зустрічей з матір`ю, хоче проживати в родині батька, тому в інтересах дитини буде правильним визначити місце проживання малолітньої дочки з батьком; (5) актом оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 від 19.05.2025 підтверджується, що батько навіть виконуючи свій військовий обов`язок в лавах ЗСУ під час дії воєнного стану, належним чином виконує свої батьківські обов`язки спілкується з дитиною, бачиться з нею під час відпусток, обізнаний про її інтереси, потреби та бажання, стан здоров`я, про її успіхи та результати навчання, про її вміння та емоційний стан; допомагає дитині у навчанні; належним чином утримує дитину та забезпечує її усім необхідним для життя та розвитку; дитина із радістю спілкується з батьком та радиться з ним, проявляє очевидну прихильність до батька, приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог батька дитини.

У постанові ВС від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17 зазначено, що якщо діти тривалий час безперервно проживали з батьком в оточенні інших рідних для них людей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що забезпечує їхній розвиток і не є неблагополучним, то це є підставою для визначення місця проживання дітей із батьком.

У постанові ВС від 22.12.2021 у справі № 204/8432/19 зазначено, що якщо мати не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з батьком суперечитиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, а суд не встановив обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю матиме більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення її проживати разом із батьком у звичному для неї середовищі, то це є підставою для визначення місця проживання дитини з батьком.

У справі наявна достатня кількість належних та допустимих доказів добросовісного виконання батьком своїх батьківських обов`язків, забезпечення дочці необхідних умов для проживання та розвитку, фінансового утримання, піклування про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. У справі відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дочки з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, враховуючи більшу прихильність дочки до батька, що пов`язана із тривалим їх спільним проживанням, і, при цьому, слід врахували й ту обставину, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ще у 2020 році, тобто до початку агресії російської федерації проти України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції фактично не вирішив спір у справі між сторонами, який триває більше 5 років.

Колегія суддів враховує й те, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції дочці сторін виповнилось 13 років.

Вінницький апеляційний суд наголошує, що наявність між сторонами у справі конфліктної ситуації не може мати правового значення при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, де пріоритетом є забезпечення найкращих інтересів самої дитини.

Колегія суддів на підставі встановлених у справі фактичних обставин, конкретних обставин справи, виходячи з найкращих інтересів дитини, враховуючи особисту прихильність дочки до батька, дійшла висновку, що забезпеченню інтересів дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом із батьком.

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

ОСОБА_2 не довела обставин, за наявності яких визначення місця проживання дочки з нею матиме більш позитивний вплив на дитину, рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржувала, тим самим погодившись із встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами у справі.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.06.2025 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ладижин, Вінницької області, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання.

У постанові ВС від 3.05.2018 у справі № 607/1091/16-ц зазначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відтак з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі в розмірі 840,80 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн, всього 2102 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.06.2025 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини скасувати.

Ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ладижин, Вінницької області, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 840,80 гривень та за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,20 гривень, всього 2102 гривень.

Поновити дію рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.06.2025 (в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини з матір`ю).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 13.10.2025