Справа № 199/4276/25
(2/199/3142/25)
Рішення

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, в складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Кахикало А.С.

представника позивача Ковалевський Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальному розмірі 414850,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 54200 доларів США з розрахунку 10,5 % на рік, строком до 12.09.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, 13.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 як поручителем було укладено договір поруки №0/П. В подальшому права вимоги, які виникли з вищезазначених кредитного та договору іпотеки було відступлено від ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.09.2007 року кредитор ПАТ «Дельта Банк» зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року по справі № 199/11618/13-ц стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року в розмірі 628240,85 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 402678,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту 170550,32 грн.; заборгованість по відсоткам 225562,23 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 92799,77 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3441,00 гривень, а всього 631681 (шістсот тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 85 копійок. 13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2245/К про відступлення прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №682. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року та за договорами забезпечення до нього, зокрема, за договором поруки №0/П від 13 вересня 2007 року. З урахуванням викладено просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 414 850,75 грн., з якої інфляційне збільшення 321 440,80 грн. та 3% річних 93 409,95 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не прибули, відзив на позов не надходив, заяви чи клопотання відсутні.

Дослідивши матеріали справи встановлено наступні обставини.

13 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 54200,00 доларів США з виплатою процентної ставки 10,50% на рік строком до 12.09.2017 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях. Отже, відповідно до вказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків.

В якості забезпечення зобов`язань передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П від 13 вересня 2007 року. Договором поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року по справі № 199/11618/13-ц стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року в розмірі 628240,85 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 402678,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту 170550,32 грн.; заборгованість по відсоткам 225562,23 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 92799,77 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3441,00 гривень, а всього 631681 (шістсот тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 85 копійок.

13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2245/К про відступлення прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №682.

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року та за договорами забезпечення до нього, зокрема, за договором поруки №0/П від 13 вересня 2007 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.05.2024 року ухвалено: замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", , 04073, м. Київ, пр-т С. Бандери, 28-А у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року по справі № 199/11618/13-ц провадження 2/199/544/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог до ОСОБА_2 . У задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення у справі № 199/11618/13 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в розмірі 631681,85 грн. - відмовлено.

У вказані ухвалі також відображено відомості щодо повернення виконавчого листа стягувану.

Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання та за конкретних обставин цієї справи неналежне виконання грошового зобов`язання підтверджено рішенням суду, в якому суд захистив право позивача та визначив розмір суми що підлягала стягненню, фактично обов`язок виконати грошове зобов`язання трансформувався в обов`язок виконати рішення суду.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України - ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Позивач є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 травня 2020 року, проте позивачеві в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено судом.

Тож, з урахуванням такої відмови, позивачем не вчинялося жодних дії спрямованих на виконання рішення суду.

Слід зазначити, що доказів на підтвердження перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчих листів, виданих на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі від 20.10.2014 року № 199/11618/13-ц, матеріали справи також місять, такі докази відсутні та позивачем суду не надані.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що грошове зобов`язання відповідачів перейшло в обов`язок останніх виконати рішення суду, однак на теперішній час відсутні докази того, що виконавчі листи у справі перебувають на виконанні, слід дійти висновку, що за умов що склалися у даній справі застосування статті 625 ЦК України нерозривно пов`язане з простроченням виконання обов`язку по виконанню рішення суду.

Окрім того, згідно усталеної судової практики визначено, що натуральним зобов`язання (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, оскільки боржник заявив про застосування позовної давності і яка застосована судом, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном; задавненим зобов`язанням є зобов`язання, в якому стосовно задавненої вимоги спливла позовна давність, кредитор не пред`являє в судовому порядку позову про захист задавненої вимоги і боржник відповідно не заявив про застосування до неї позовної давності; законодавець в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України передбачає заборону для зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності в задавненому зобов`язанні для охорони інтересів боржника. Сплив позовної давності при пред`явленій позовній вимозі кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності. Зарахування, яке є по своїй суті замінником належного виконання зобов`язання, не має створювати механізм обходу заборони передбаченої в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України. Така заборона стосується випадку, коли кредитор ініціює зарахування за задавненою вимогою. У такому разі кредитор за допомогою зарахування може обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору в межах пред`явленої позовної вимоги кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, і яка дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності; очевидно, що аналогічний підхід для охорони інтересів боржника при задавненому зобов`язанні має бути й стосовно 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу в задавненому зобов`язанні. Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги; приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв`язку з тим, що позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, допускається тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимогТовариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.10.2025 року.

Суддя А.О. Кошля

15.10.2025