Справа № 645/6949/25
Провадження № 2/645/3457/25
У Х В А Л А

10 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Лисенко О.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

06.10.2025 до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 та її представника за довіреності ОСОБА_3 , в якій останні просять судзняти арешти з 54/100 частини будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_4 - батькові позивача, які було накладено державними виконавцями:

у виконавчому провадженні №14143366 за метою примусового виконання ухвали № 2-3450 Жовтневого районного суду м Дніпропетровська від 06.04.2009 про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 ;

у виконавчому провадженні №36664299 з примусового виконання виконавчого листа №2/0417/7685/2012 виданого 29.11.2012 Індустріальним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно інформації, яка міститься в рішеннях державних реєстраторів про зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.05.2024 та від 08.11.2024, державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Клавкіним А.В. 01.08.2009 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №14143366 щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк», згідно з якої в реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис №8952759 про обтяження нерухомого майна, а також про арешт будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Виконавче провадження №14143366 було відкрито державним виконавцем з метою примусового виконання ухвали № 2-3450 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.04.2009 у межах заявлених вимог у розмірі 68689,61 грн., а виконавче провадження №3666429 з примусового виконання виконавчого листа №2/0417/7685/2012 виданого 29.11.2012р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 122477,84 грн.

Окрім того, в обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в довідці від 19.11.2024 щодо арешту та заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено, що власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який брав кредит у ПАТ «Приватбанк», але ОСОБА_2 ніколи не був власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , або його частини, він тільки там був зареєстрований, а також на частині будинку (46/100), яка належить його матері ОСОБА_5 . Відповідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.1992, справа № 2-1466/1991, 46/100 будинок АДРЕСА_1 належить його матері ОСОБА_5 , а 54/100 будинок належить ОСОБА_4 . Таким чином, державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Клавкіним А.В. при відкритті виконавчого провадження №14143366 було винесено постанову від 01.08.2009, якою було незаконно накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який не належить ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Окрім того, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету та РНОКПП представника позивача Коренцова О.І.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися

Підставою звернення з позовом про зняття арешту з майна в порядку цивільного провадження є факт порушення цивільного права особи (права власності) та наявність у позивача підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить саме йому. Такий позов заявляється одночасно з заявленням вимог про визнання права власності на майно.

Однак позивачем заявлено тільки вимогу про скасування арешту майна без вимог про визнання права власності на майно.

Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України Верховного Суду України, застосовуючи передбачений п. 1 ст. 2, ст. 16 ЦК спосіб захисту цивільного права чи інтересу у справах за позовом про зняття арешту з майна деякі суди не враховують положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), що ці вимоги мають ґрунтуватися на праві власності або володіння, і тому задовольняють їх без визнання права власності на спірне майно або за позовами не власників або володільців (кредиторів, що не є заставодержателями, в інших зобов`язаннях).

Отже, позивачу необхідно зазначити чому саме він звернувся до суду з позовною заявою про скасування арешту майна, а ні з клопотанням про скасування забезпечення позову, який був накладений на підставі ухвали суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" вказує, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно з роз`ясненням, що містяться в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі про зняття арешту з майна є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, відповідачами у вказаних справах є стягувач - особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Також відповідачами у вказаних справах є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби або державну нотаріальну контору.

Позивач свою матеріально - правову вимогу про звільнення майна з - під арешту пред`явив до ОСОБА_2 , який не може звільнити майно з під арешту, який він не накладав, і за наведених обставин відповідачем у справі бути не може.

Окрім того, позивачем у прохальній частині позовної заяви не конкретизовано, якими саме державними виконавцями накладено арешти у виконавчих провадженнях: №14143366 та№36664299.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинні бути зазначені обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і докази, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до вимогч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 4, 5 ст. ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії документів підлягають засвідченню, згідно з Національним стандартом України, затвердженого Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144 «ДСТУ 4163-2020», відповідно до яких відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 22 [підпису] на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Додатки до позовної заяви як в примірнику для суду, так і в примірнику для відповідача, які є копіями з оригіналів документів не завірені у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що в 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року складає 3028 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підтвердження сплати судового збору надано платіжну інструкцію №49365465 від 25.05.2025, судовий збір сплачено у розмірі 1212, 00 грн.

Суддею встановлено, що судовий збір за платіжною інструкцією №49365465 від 25.05.2025був зарахований до Державного бюджету України та врахований у цивільній справі №645/3293/25 (провадження 2/645/2012/15), що перебувала у провадженні судді Мартинової О.М.

Таким чином, позивачем до позовної заяви про зняття арешту з майна не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду квитанцію про підтвердження сплати судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви з одною вимогою немайнового характеруу розмірі 1211, 20 грн сплачений на реквізити Немишлянського районного суду м. Харкова, актуальні реквізити розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада».

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків.

Таким чином, текст позовної заяви, по формі та змісту відповідно до ст. 175 ЦПК України з урахуванням змін, внесених ЗУ 3200-ІХ від 29.06.2023, який набрав чинності 18.10.2023, повинен бути наданий суду разом з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі з дотриманням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України або з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви з урахуванням виправлених недоліків в електронній формі через електронний кабінет.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви, зазначені в даній ухвалі, не будуть усунені, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Лисенко