УХВАЛА

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 157/1816/23

провадження № 61-11915ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 липня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 ,

про захист прав споживача фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг.

Камінь-Каширський районний суд Волинської області рішенням від 04 липня

2025 року, яке залишене без змін постановою Волинського апеляційного суду

від 28 серпня 2025 року, позов ОСОБА_1 задовольнив.

Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та всіма додатковими рахунками згідно з угодою SAMDNWFC2 від 13 листопада 2020 року, відкритому на ім`я ОСОБА_1 до того стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих фінансових операцій 15 травня 2023 року, тобто станом

на 14 травня 2023 року у розмірі 44 000,00 грн.

Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування відсотків, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій ОСОБА_1 за карткою/рахунком

№ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та всіма додатковими рахунками згідно з угодою SAMDNWFC2 від 13 листопада 2020 року,

за використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення несанкціонованих операцій (транзакцій) 15 травня 2023 року та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки у розмірі 11 041,98 грн, суму комісії за зняття грошових коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 1 839,98 грн.

Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі

1 500,00 грн шляхом відновлення залишку коштів на картковому рахунку

№ НОМЕР_3 і додаткових рахунках до договору SAMDNWFC1 від 17 лютого 2017 року до того стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих фінансових операцій 15 травня 2023 року.

Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі

3 400,00 грн шляхом відновлення залишку коштів на картковому рахунку

№ НОМЕР_4 на підставі договору SAMDNWFC0 від 21 травня 2021 року, до того стану у якому він був перед виконанням несанкціонованих фінансових операцій 15 травня 2023 року.

Стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті (списані) кошти у розмірі 2 162,64 грн, внаслідок автоматичного списання на погашення обов`язкових платежів по картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

19 вересня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку надіслало

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 липня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у вказаній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на такі обставини.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини

і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими,

ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури

у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те,

що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом

(пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод),

та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно

до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове

до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами

є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274,

389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних

на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є вимоги про захист прав споживача фінансових послуг, а саме про зобов`язання відновити залишок коштів, зупинити нарахування відсотків, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій та зобов`язання повернути грошові кошти.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує

шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн

х 60 = 181 680,00 грн).

З огляду на характер спірних правовідносин, зазначена справа є малозначною справою відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України. Справа

є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду

в порядку загального позовного провадження.

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно

до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України Верховний Суд не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно

до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи

на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ

до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі

Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу

на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення

Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 липня 2025 року

та постанову Волинського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживача фінансових послуг.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров