Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1091/25
Провадження № 2/935/345/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати його біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що позивач та відповідач ОСОБА_2 з 28 січня 2025 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. До його реєстрації їхні стосунки не носили постійний характер, вони періодично проживали разом. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_3 , однак позивач не знав, що остання є його донькою, про її походження ОСОБА_2 не розповідала. Згодом після відновлення їхніх стосунків у них народились спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2024 року вони з відповідачем остаточно вирішили сформувати сім`ю, проживають разом та ведуть спільне господарство, він виховує дітей та утримує їх належним чином. На початку 2025 відповідач повідомила про те, що її старша донька ОСОБА_3 є дитиною позивача. Фактично ця обставина і стала остаточним поштовхом до офіційної реєстрації шлюбу. Однак, орган реєстрації актів цивільного стану відмовив їм у внесення відомостей, та повідомили, що визнання батьківства можливе лише у судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив,що у шлюбі з відповідачем перебуває з 28.01.2025, їхня дитина ОСОБА_6 народилась у 2016, яка не записана на нього, оскільки не спілкувались з відповідачем, звренулись до органу державної реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про визнання батьківства, однак їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю ДНК-тесу, пояснив, що ДНК- тест не робив.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила, позов визнала пояснила, що почали проживати разом з 2018 року, до цього часу зустрічались, коли завагітніла, то вони з позивачем посварились, також мають двох спільних інших дітей, які записані на позивача, одружились лише в 2025, ДНК-тест не робили, оскільки він коштує грошей.

Представник третьої особи Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, заслухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28.01.2025, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 дитина ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю записана ОСОБА_8 , а відповідно витягу № 9 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

В листі начальника Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.06.2025 № 314/29.3-61, зазначено, що на підставі чинного законодавства та наданих сторонами документів, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому з метою захисту прав дитини, вважає, що визнання батьківства або усиновлення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно розглянути в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного Кодексу України (далі СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 р. № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення у справі «Калачова проти російської федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі № 591/6441/14-ц, зроблено наступний висновок. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, який необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В ході розгляду справи, позивач ОСОБА_1 повідомив, що не звертався до експертної установи для проведення ДНК-тесту, та не зазначив причини неможливості її проведення, зазначив, що клопотання про проведення ДНК-тесту заявляти також не буде.

Крім того, позивачем в даному випадку не надано суду інших доказів для на підтвердження батьківства, а наявність лише згоди сторін на визнання батьківства не може бути достатнім доказом доведення батьківства, що підтверджує і відсутність фактичного спору між сторонами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи матеріали справи суд доходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів для встановлення батьківства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5,121,125,126,128,129Сімейного КодексуУкраїни,Постановою ПленумуВерховного СудуУкраїни «Прозастосування судамиокремих нормСімейного кодексуУкраїни прирозгляді справщодо батьківства,материнства тастягнення аліментів`від 15.06.2006р.№ 3,Закону України «Про поховання та похоронну справу», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, код ЄРДПОУ 22061663, місцезнаходження: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Соборна Площа, буд. 18

Повне судове рішення складено 10.10.2025

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО