Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Шведюк Д.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року, відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2020 року, до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому позивач просив ухвалити рішення, яким: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 772 525,34 грн яка складається з: заборгованість за кредитом - 593 364,25 грн, заборгованість за відсотками - 179 161,09 грн, заборгованість за пенею - 50 000,09 грн, а також судові витрати у розмірі - 11 587,88 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 23.05.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (первісним кредитором) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №326-04/06, право вимоги за яким перейшло позивачу, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у сумі 45 000,00 доларів США. Остання зобов`язалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком платежів.

Банк свої зобов`язання виконав та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 45 000,00 дол США. ОСОБА_1 не належно виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в результаті чого станом на 22.04.2029 року в неї утворилася заборгованість у розмірі: за кредитом 22 095,96 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 593 364,25 грн; по відсотках 6 671,68 дол. США, що еквівалентно 179161,09 грн; пеня 1 862,00 дол. США, що еквівалентно 50 000,09 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

24.03.2021 року від ОСОБА_3 , яка представляє інтереси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки на момент звернення позивача до суду відповідач погасив заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яку було встановлено рішеннями суду першої та другої інстанції.

У період з жовтня 2019 року по 05.06.2022 року справа перебувала в провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розглядуу порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

23.05.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (первісним кредитором) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №326-04/06, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 45 000,00 доларів США. За користування якими позичальник сплачує 12% річних, кінцевий термін повернення кредиту 21.05.2026 року, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи з процентної ставки у розмірі 25% річних.

23.05.2006 року ОСОБА_2 уклала з Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком договір поруки №125-16/06, за яким зобов`язувалася перед кредитором відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника.

17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором №326-04/06 укладеним між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1

04.04.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №326/04/06 від 23.05.2006 року відмовлено, з огляду на відсутність простроченої заборгованості.

Це рішення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» оскаржено в суді другої інстанції. У зв`язку з чим 21.06.2012 року апеляційним судом Миколаївської області постановлено рішення, яким рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року встановлено, що 23.05.2006 року між ПAT «Промінвестбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, до якого 24.07.2007 року сторони внесли зміни. За цим договором банк надав позичальниці 57 370 доларів США кредиту строком до 21.05.2026 року зі сплатою обумовлених договором відсотків за користування вказаними кредитними коштами. Виконання позичальницею умов зазначеного кредитного договору забезпечено договором поруки, укладеним 23.05.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Промінвестбанком» (із змінами від 24.07.2006 року), за яким ця відповідачка зобов`язалась відповідати за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Цим рішенням апеляційний суд Миколаївської області вирішив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 346 688 грн. 67 коп. заборгованості (станом на 5.03.2012 року) по кредитному договору, укладеному 23.03.2006 року між ПAT «Промінвестбанк» та по 1 335 грн. з кожної судових витрат.

Також з матеріалів справи слідує, що 17.02.2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва розглянуто справу №490/10859/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Промінвестбанк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання частково недійсним умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю та про припинення грошового зобов`язання в зв`язку з його виконанням та вирішено - вважати грошове зобов`язання про повернення кредиту за Договором про іпотечний борг № 326-04/06 від 23.05.2006 року укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) припиненим в зв`язку з його повним виконанням, проведеним належним чином.

Апеляційний суд Миколаївської області від 18.05.2017 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва скасував та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Промінвестбанк» про припинення грошового зобов`язання по поверненню кредиту за договором про іпотечний борг №326-04/06 від 23.05.2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком.

Розглядаючи цю справу судом апеляційної інстанції встановлено що, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2012 р. стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступника ЗАТ Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку) 346 688 грн. 67 коп. кредитної заборгованості, яка складалася лише з заборгованості по тілу кредиту, термін сплати якої ще не настав. 5 березня 2013 року на виконання даного рішення кредитором було отримано виконавчий лист, який не був пред`явлений до виконання у встановлені законом строки.

Виданий на виконання даного рішення виконавчий лист не був пред`явлений для виконання до виконавчої служби. Вказане рішення суду виконувалось ОСОБА_1 у добровільному порядку: протягом з травня 2012 року по жовтень 2016 року нею було сплачено відповідачам на погашення кредитної заборгованості 371 242 грн.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, за умовами якого на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 326-04/06 від 22.05.2006 року. Отже ТОВ «Кредитні ініціативи» стало новим кредитором ОСОБА_1 .

У своєму рішенні апеляційний суд Миколаївської області визначив, що статтею611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором та законом дострокове стягнення кредиту, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу до часу фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

За такого заборгованість за тілом кредиту, термін сплати якої ще не настав, що була стягнута з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року, в належному розмірі була остаточно повернута на виконання рішення суду лише в жовтні 2016 року.

Тож за договором відступлення прав вимоги, укладеним 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» також перейшло і право вимоги про стягнення усіх нарахувань за користування коштами та інших виплат, передбачених договором та ЦК України, з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання.

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено що 23.05.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (первісним кредитором) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №326-04/06, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 45 000,00 доларів США. За користування якими позичальник зобов`язувався сплатити 12% річних, кінцевий термін повернення кредиту 21.05.2026 року, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він має сплачувати проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи з процентної ставки у розмірі 25% річних.

23.05.2006 року ОСОБА_2 уклала з Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком договір поруки №125-16/06, за яким зобов`язувалася перед кредитором відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника.

17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором №326-04/06 укладеним між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 .

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 346 688 грн. 67 коп. заборгованості (станом на 5.03.2012 року) по кредитному договору, укладеному 23.03.2006 року між ПAT «Промінвестбанк» та по 1 335 грн. з кожної судових витрат.

17.02.2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва розглянуто справу №490/10859/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Промінвестбанк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання частково недійсним умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю та про припинення грошового зобов`язання в зв`язку з його виконанням та вирішено - вважати грошове зобов`язання про повернення кредиту за Договором про іпотечний борг № 326-04/06 від 23.05.2006 року укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) припиненим в зв`язку з його повним виконанням, проведеним належним чином.

Апеляційний суд Миколаївської області від 18.05.2017 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва скасував та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Промінвестбанк» про припинення грошового зобов`язання по поверненню кредиту за договором про іпотечний борг №326-04/06 від 23.05.2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком.

Судом апеляційної інстанції встановлено що, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2012 р. стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступника ЗАТ Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку) 346 688 грн 67 коп. кредитної заборгованості, яка складалася лише з заборгованості по тілу кредиту, термін сплати якої ще не настав.

05 березня 2013 року на виконання даного рішення кредитором було отримано виконавчий лист, який не був пред`явлений до виконання у встановлені законом строки.

Виданий на виконання даного рішення виконавчий лист не був пред`явлений для виконання до виконавчої служби. Вказане рішення суду виконувалось ОСОБА_1 у добровільному порядку: протягом з травня 2012 року по жовтень 2016 року нею було сплачено відповідачам на погашення кредитної заборгованості 371 242 грн.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, за умовами якого на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 326-04/06 від 22.05.2006 року. Отже ТОВ «Кредитні ініціативи» стало новим кредитором ОСОБА_1 .

У своєму рішенні апеляційний суд Миколаївської області визначив, що заборгованість за тілом кредиту, термін сплати якої ще не настав, що була стягнута з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року, в належному розмірі була остаточно повернута на виконання рішення суду лише в жовтні 2016 року.

Тож за договором відступлення прав вимоги, укладеним 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» також перейшло і право вимоги про стягнення усіх нарахувань за користування коштами та інших виплат, передбачених договором та ЦК України, з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання.

ТОВ «Кредитні Ініціативи» звертаючись до суду із цим позовом зазначає, що з огляду на неналежне виконання умов кредитного договору у відповідачів станом на 22.04.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 772 525,34 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом - 593 364,25 грн, заборгованість за відсотками - 179 161,09 грн, заборгованість за пенею - 50 000,09 грн.

Дані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» розміру заборгованості за кредитним договором (за кредитом) суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи слідує, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року встановлено що, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступника ЗАТ Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку) 346 688 грн. 67 коп. кредитної заборгованості, яка складалася лише з заборгованості по тілу кредиту, термін сплати якої ще не настав.

У цьому рішенні апеляційний суд Миколаївської області визначив, що заборгованість за тілом кредиту, термін сплати якої ще не настав, що була стягнута з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року, в належному розмірі була остаточно повернута на виконання рішення суду лише в жовтні 2016 року. Це рішення ніким не оскаржувалося.

З огляду на те, що позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користьТОВ «Кредитні Ініціативи» розміру заборгованості за кредитом було вирішено апеляційним судом Миколаївської області 21.06.2012 року, та у рішенні апеляційного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року встановлено, що така заборгованість була остаточно повернута в жовтні 2016 року - тож у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за відсотками у розмірі 179 161,09 грн, та заборгованість за пенею у розмірі 50 000,09 грн суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами зазначеними у частинах 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з приписами ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування розміру заборгованості позивачем суду надано розрахунок заборгованості за кредитом, в якому зазначено, що вказаний розмір боргу, а саме 772 525,34 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 593 364,25 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 179 161,09 грн, заборгованість за пенею у розмірі 50 000,09 грн - утворився у період з 22.05.2006 року (з дня укладення кредитного договору) по 22.04.2019 року.

В свою чергу слід зазначити, що кредитний договір №326-04/06 між сторонами укладено 23.05.2006 року (а.с.5) та договір поруки №125-16/06 укладено 23.05.2006 року.

В той час, як з наданого позивачем рахунку слідує, що заборгованість відповідачів почала утворюватися 22.05.2006 року (за день до його укладення) і становила на 22.05.2006 року у розмірі: 364,43 за тілом кредиту, 560,78 відсотки за користуванням кредиту, що унеможливлює встановити дійсний період утворення заборгованості за відсотками та пенею.

Також слід зазначити, що наданий позивачем розрахунок заборгованості доданий до матеріалів цієї позовної заяви 10.10.2019 року (на час подання позову до суду) без урахування погашення кредиту станом на жовтень 2016 року (стовпчик №9 розрахунку), як то встановлено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року.

Суд вважає, що розрахунок боргу повинен ґрунтуватися на умовах договору передусім щодо динаміки платежів за договором і їх зарахуванні на погашення складових боргу, що має ключове значення в контексті обґрунтованості розрахунку та визначення предмету стягнення (в даному випадку - предмету позову).

Суд критично оцінює та не бере до уваги зазначений вище розрахунок заборгованості, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідачів заборгованості, оскільки суд позбавлений можливості встановити період, за який утворився борг, його складові, зокрема, проценти за користування кредитом та пеня.

Також, не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (процентів і пеню) за умови погашення тіла кредиту, який був погашений в жовтні 2016 року, про що зазначено судом апеляційної інстанції 18.05.2017 року.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а також не надано належних доказів того, що у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 22.04.2019 року існує заборгованість у заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №326-04/06 від 23.05.2006 року у розмірі 772 525,34 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом - 593 364,25 грн, заборгованість за відсотками - 179 161,09 грн, заборгованість за пенею - 50 000,09 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись статтями 12, 13, 79, 81, 141, 259-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох