ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5001/24
Провадження № 4-с/362/2/25
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м.Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Мартинцової І.О.,

за участі: секретаря судового засідання Жеребко Ю.І.,

представника заявника адвоката Любаренка І.О.,

представника скаржника адвоката Березюк Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню-

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року заявник звернувся до суду з названою скаргою, у якій просив визнати виконавчий лист, виданий 20.02.2013 Васильківським міськрайонним судом Київської області №2/1008/5990/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» коштів, таким що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилався на такі підстави:

-12.08.2016 стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого листа. 30.10.2017 державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Очеретяною Іриною Олегівною по виконавчому провадженню №52469922 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Не погоджуючись із вказаною постановою стягувач оскаржив її до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2019 по справі №362/5110/18 скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» залишено без розгляду. Програвши законний порядок оскарження, стягувач, із пропуском 10-денного строку на звернення та після судового оскарження, 16.01.2019 звернувся із скаргою на цю ж постанову до Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області.

В цей же день 16.01.2019 начальником Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Сіпченком О.М. винесена постанова про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2017, що видала ОСОБА_2 .

Пропуск строку на оскарження постанови від 30.10.2017, та розгляд зазначеного питання в позасудовій процедурі після його розгляду у суді заявник вважає обставинами, за яких виконавчий лист має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

-Іншою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник вважає звернення стягувача щодо примусового виконання листа із пропуском встановленого законом строку.

29.05.2025 у судовому засіданні представник стягувача АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Березюк Є.О. проти заяви заперечувала. Надала суду письмові пояснення із доданими до них доказами, в яких вказала, що оспорюваний виконавчий лист подавався стягувачем на виконання неодноразово починаючи з 28.02.2013 однак повертався стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна. Тому строк на пред`явлення його до виконання постійно переривався та поновлювався. Отже вказаний строк стягувачем не пропущено.

05.09.2018 представник стягувача ознайомлюючись із виконавчим провадженням отримав нарочно постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2017 та з дотриманням строку на оскарження звернувся із скаргою до суду та одночасно до начальника відділу ДВС.

16.01.2019 начальником Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Сіпченком О.М. винесена постанова про перевірку виконавчого провадження №52469922 та постанова про скасування процесуального документа «Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу» від 30.10.2017.

17.01.2019 виконавче провадження №52469922 відновлено.

Оскільки питання оскарження постанови про повернення виконавчого документу від 30.10.2017 було вирішено у позасудовому порядку, представник стягувача не з`являвся до суду і Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 13.02.2019 залишив скаргу банку на постанову від 30.10.2017 без розгляду.

Підсумовуючи, представник стягувача вказала, що відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, передбачені ст.432 ЦПК України. Рішення суду, на виконання якого видано виконавчий документ, боржником не виконане.

08.09.2025 Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області на виконання ухвали суду надіслав копію матеріалів виконавчого провадження №52469922.

У судовому засіданні 08.10.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Любаренко І.О. вимоги заяви підтримав, просив її задовільнити.

У судовому засіданні 08.10.2025 представник стягувача адвокат Березюк Є.О. проти задоволення заяви заперечувала з підстав викладених в поясненнях.

Суд заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження №52469922 дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Заявник, як на підставу для задоволення заяви в даній справі посилався на те, що стягувачем порушено процедуру та строк оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену 30.10.2017 старшим державним виконавцем Очеретяною Іриною Олександрівною, а також те, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання після закінчення строків пред`явлення його до виконання.

Згідно з вимогами частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, та інших.

Суд встановив, що 20.02.2013 Васильківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист за рішенням у справі №1008/5990/12 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 2591038,76 грн заборгованості за кредитним договором та збитків.(а.с.5,128).

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист пред`являвся до виконання неодноразово про що свідчать відмітки на звороті виконавчого листа. (а.с.128 зворот).

Вперше виконавче провадження було відкрито 04.03.2013 про що свідчить інформація із єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. (а.с.129).

Доданими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджується, що виконавчий лист повертався стягувачу неодноразово, зокрема постановами від 17.03.2014, 24.12.2015, 26.06.2016, 29.07.2016 24.03.2017 30.10.2017. (а.с.128 зворот, 130-140).

Дотримання строку пред`явлення виконавчого листа №2/1008/2330/12 від 20.02.2013 до виконання було предметом розгляду у суді між цими ж сторонами. У цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ПАТ "Державний ощадний банк України" скаржник просив визнати постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Рябчук О.О. від 04.10.2016 р. про відкриття виконавчого провадження № 52469922 неправомірною та скасувати. Підставою для скасування постанови скаржник вказував пропуск стягувачем строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.09.2025 у справі №362/6549/23 апеляційний суд встановив, що стягувачем АТ «Державний ощадний банк України» виконавчий лист №2/1008/2330/12 був пред`явлений до виконання у відповідності до вимог Закону №606-XIV «Про виконавче провадження», який діяв на час видачі виконавчого листа та у визначений цим Законом строк.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи із вищенаведеного процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Суд також вважає, що доводи заявника про недотримання стягувачем процедури та строків оскарження постанови старшого державного виконавця Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Очеретяної Ірини Олександрівни від 30.10.2017 по виконавчому провадженню №52469922 «Про повернення виконавчого документа стягувачу» є неспроможними та не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи 30.10.2017 старшим державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Очеретяною Іриною Олександрівною при примусовому виконанні виконавчого листа №2/1008/2330/12 виданого 20.02.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

16.01.2019 начальником Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Сіпченком О.М. винесена постанова про перевірку виконавчого провадження №52469922 та постанова про скасування процесуального документу, якими «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 30.10.2017, що видала ОСОБА_2 , скасована.(27-30).

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено самим представником заявника в ході судового розгляду, постанови від 16.01.2019, винесені начальником Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Сіпченком О.М. про перевірку виконавчого провадження №52469922 та про скасування процесуального документу є чинними та у встановленому порядку боржником не оскаржувались. А тому у суду відсутні підстави вважати їх такими, що винесені із порушенням законодавства.

Суд з урахуванням балансу інтересів сторін зазначає, що сама тільки незгода із зазначеними постановами не може стати підставою для невиконання рішення суду.

Окрім того у матеріалах страви відсутні докази, які б свідчили про те що зобов`язання боржника перед стягувачем припинено. Згідно із письмовими поясненнями представника стягувача станом на 29.05.2025 залишок заборгованості боржника становить 2527170,94грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже під час розгляду заяви судом не встановлено обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, відтак суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 432, 451 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина МАРТИНЦОВА