Провадження № 2/592/3034/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді судді Титаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Каплін А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Шевченка Д.С., розглянув заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Титаренко Вікторії Володимирівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою від 02.09.2025 суд прийняв до розгляду цю позовну заяву та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив по справі перше судове засідання на 23.09.2025 о 13 год 15 хв.

22.09.2025 до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеного на 23.09.2025, у зв`язку з неможливістю відповідача прибувати в судове засідання за станом здоров`я.

23.09.2025 до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшли відзив на позовну заяву відповідача та зустрічна позовна заява відповідача.

23.09.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, наступне судове засідання призначено на 16.10.2025.

15.10.2025 до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від відповідача надійшла заява про відвід судді Титаренко В.В. У заяві відповідач посилається на те, що він подав у цій справі зустрічну позовну заяву, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 193 ЦПК України, справа має розглядатися за правилами загального позовного провадження. Враховуючи, що він не отримував ухвалу суду про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, це викликає у відповідача сумніви щодо неупередженості судді Титаренко В.В. та її заінтересованості в результаті розгляду справи, тому він заявляє відвід судді Титаренко В.В. з посиланням на пункти 2 і 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Також просить розглянути заяву про відвід без його участі.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Шевченко Д.С., та позивач ОСОБА_1 заперечували проти задоволення заяви про відвід судді Титаренко В.В. Представник позивача зазначив, що заява про відвід необґрунтована, підстав для відводу судді немає, вважає, що таким чином відповідач затягує розгляд справи. Позивач підтримала думку свого представника.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Серед таких підстав законодавець визначив, зокрема, суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі (пункт 2); було порушено порядок визначення судді для розгляду справи (пункт 4) .

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема позиції висловленої у рішенні по справі «Білуха проти України» (заява N 33949/02) від 09.11.2006 (п.п. 49 50), наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтованим з посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і вбезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

На переконання суду, зазначені відповідачем підстави відводу не є такими, що вказують на упередженість і необ`єктивність головуючої судді, також не надані доказів на підтвердження обставин, які можуть свідчити про заінтересованість у результаті розгляду справи, необ`єктивність та упередженість головуючої судді.

Відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як підстава для відводу, а саме те, що суддя Титаренко В.В. раніше брала участь у цій справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавала стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі (пункт2 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) ; та/або був порушений порядок визначення судді для розгляду справи (пункт 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.)

Також матеріали справи не містять інших доказів на доведення факту упередженості чи необ`єктивності головуючої судді під час розгляду цієї справи, відповідач також таких доказів не надав.

Заява відповідача про відвід фактично обґрунтована незгодою з процесуальними рішеннями в цій справі, що не може бути підставою для відводу судді відповідно до приписів ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Повідомлені обставини не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді під час розгляду цієї справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

З огляду на викладене, заява відповідача про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 40, 259 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Титаренко Вікторії Володимирівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Титаренко