ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3598/25

Провадження № 22-ц/820/1811/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2025 року, суддя Палінчак О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору старший державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Ганна Олексіївна, про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, нарахованих за 2022 рік на утримання сина, ОСОБА_3 , в сумі 58030,76 грн. та розподілу судових витрат у справі.

В обґрунтування позову вказала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2024 у справі №686/11319/22, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) батька, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.03.2024 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Фактично свій батьківський обов`язок по утриманню дитини ОСОБА_1 почав виконувати лише після того, як набуло законної сили рішення суду про стягнення аліментів.

20.04.2024 відповідач сплатив на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 13950 грн., 01.05.2024 в розмірі 80318 грн. З квітня 2024 року між сторонами триває спір щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів на іншу спільну дитину, дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В процесі розгляду справи судом було встановлено, що відповідач працевлаштований у Республіці Польща, працює у міжнародній польській транспортній компанії PROFISPED ANDATRANS SP.Z O.O. Зі змісту відомостей, які містяться в декларації про доходи ОСОБА_1 за 2022 рік на території Польщі вбачається, що йому було нараховано заробітну плату у розмірі 85300,04 злотих.

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за 2022 рік, з урахуванням заробітку, отриманого боржником у Республіці Польща.

06.01.2025 старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому було видано довідку-розрахунок зі сплати аліментів, згідно з якою сукупний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за 2022 рік становив 58030,76 грн.

Згідно із встановленою методикою пеня за прострочення аліментів, нарахованих за 2022 рік, які було повністю сплачено 01.05.2024, складатиме 331511,94 грн. Разом з тим, з урахуванням законодавчого обмеження розміру неустойки, встановленого ст. 196 СК України, максимальний розмір пені, яку можливо стягнути, складатиме 58030,76 грн., що становить 100% заборгованості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.06.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів, нарахованих за 2022 рік на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 58030,76 грн. Вирішено питання судових витрат.

Суд вказав на правильність проведення розрахунку пені позивачем, зауваживши при цьому, що відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду іншого розрахунку розміру пені, або в інший спосіб не спростував належними та допустимими доказами обставини, на які посилався позивач у своїй позовній заяві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що виконання рішення суду про стягнення аліментів підлягає виконанню в Республіці Польща, оскільки платник аліментів працює та проживає в цій країні, на території України не перебуває.

Заявлений головуючому судді у цій справі Палінчаку О.М. відвід було розглянуто судом з порушенням вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Державним виконавцем при складанні довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів не враховано, що дохід ОСОБА_1 за 2022 рік в сумі 85300 злотих визначено без відповідних відрахувань, в той час як його чистий дохід становив 63628,67 злотих. Відтак, саме з вказаного доходу державному виконавцю належало розрахувати заборгованість зі сплати аліментів.

Враховуючи, що державним виконавцем для розрахунку заборгованості використано неправильний розмір доходу платника аліментів, тому перевірити вірність розрахунку не видається за можливе.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала на правильність проведення розрахунку пені, який в суді ОСОБА_1 спростовано не було.

Дохід боржника за 2022 рік на території Польщі у вигляді заробітної плати становив 85300,04 злотих, у зв`язку з чим саме цей розмір було враховано державним виконавцем при визначенні розміру заборгованості зі сплати аліментів за відповідний рік.

Процесуальна поведінка суду під час розгляду справи сумнівів у його безсторонності не викликала, у зв`язку з чим посилання відповідача на наявність правових підстав для відводу головуючого судді Палінчака О.М. та необґрунтоване залишення без задоволення заяви про його відвід є безпідставними.

Розгляд справи судом проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2024 у справі №686/11319/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) батька, але не менше розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.03.2024 вищевказане рішення суду залишено без змін.

01.05.2024, на виконання рішення суду від 31.01.2024 року у справі №686/11319/22 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист, який ОСОБА_2 було подано для примусового виконання до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де 16.05.2024 старшим державним виконавцем Купчевич Г.О. було відкрито виконавче провадження №74970856.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.11.2024 у справі №686/10528/24 зі стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів встановлено, що платник аліментів працевлаштований у Республіці Польща, у міжнародній транспортній компанії ProfispedAndatrans SP.Z O.O. Згідно декларації про доходи ОСОБА_1 за 2022 рік на території Польщі йому було нараховано заробітну плату в розмірі 85300,04 злотих.

18.06.2024 року старшим державним виконавцем Купчевич Г.О. в межах виконавчого провадження №74970856 було складено довідку-розрахунок зі сплати аліментів за період з 01.06.2022 по 01.05.2024, у якій за основу для визначення розміру доходу боржника, з якого визначалася конкретна сума аліментів, було взято розмір середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.

27.12.2024 ОСОБА_2 звернулася до старшого державного виконавця Купчевич Г.О. із заявою про перерахунок розміру аліментів з урахуванням офіційного доходу боржника ОСОБА_1 , отриманого у Республіці Польща.

06.01.2025 старшим державним виконавцем Купчевич Г.О. в межах виконавчого провадження №74970856 було складено нову довідку-розрахунок зі сплати аліментів за період з 07.06.2022 по 01.12.2022, у якій за основу для визначення розміру доходу боржника ОСОБА_1 , з якого визначалася конкретна сума аліментів, було взято розмір його офіційного доходу, отриманого у Республіці Польща у 2022 році.

Як вбачається зі змісту вказаної довідки-розрахунку, в 2022 році у ОСОБА_1 існувала заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за три місяці, що становить 58030,76 грн. Зазначена заборгованість була сплачена боржником ОСОБА_1 01.05.2024, що не заперечується сторонами.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно з яким розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%. Тобто, заборгованість за місяць помножено на кількість днів заборгованості помножено на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становитиме місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19), зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006, №31111/04, у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27.11.1992, №250, ст.ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був обізнаний про стягнення з нього аліментів на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2024 у справі №686/11319/22, відтак зобов`язаний був сплачувати аліменти.

Відповідачем в суді не спростовано як розрахунку, наведеного у довідці-розрахунку від 06.01.2025 року, складеного державним виконавцем про те, що в 2022 році у ОСОБА_1 була наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 58030,76 грн., так і розрахунку позивача щодо нарахування пені за прострочення сплати вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів в 2022 році.

Дохід ОСОБА_1 в 2022 році становив 85300,04 злотих, що в суді визнано обома сторонами.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що при визначенні заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 державний виконавець зобов`язаний був для визначення розміру доходу, з якого підлягають вирахуванню аліменти, розрахувати чистий дохід з урахуванням сплати відповідачем відповідних обов`язкових платежів, податків та зборів колегія суддів відхиляє, оскільки аліменти у відповідній частці підлягають стягненню з усіх видів доходу відповідача, а доводи про те, що державний виконавець при розрахунку аліментів повинен вираховувати з доходу платника податки та інші обов`язкові платежі не відповідають вимогам закону.

В той же час, відповідач іншого розрахунку, який би спростовував розрахунок позивача, до суду не надав, обґрунтованих доводів щодо помилковості розрахунку позивача не навів.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи, що представником апелянта було заявлено відвід поза межами судового засідання, питання щодо заявленого судді відводу було вирішено судом першої інстанції у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи правильно.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відвід суд обґрунтовано виходив з відсутності підстав для відводу головуючого судді Палінчака О.М. Доказів упередженості головуючого у справі судді, які б свідчили про неможливість його участі у розгляді справи ОСОБА_1 та його представником не наведено. Матеріали справи, в тому числі заява про відвід головуючому судді, не містять фактичних даних, які б свідчили про наявність підстав для висновку щодо упередженості судді відносно представника відповідача чи то сумнівів в об`єктивному вирішенні судом даної справи.

Судове рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова