"18" вересня 2025 р.
Справа №489/977/25
Провадження № 2-п/489/56/25
УХВАЛА

18 вересня 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

за участю: заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці Мутьєва Д.В., представниці позивача Радченко С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2025 по цивільній справі за Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив.

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мутьєва Д.В., звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2025 по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідачка по справі не знала про час і місце судового розгляду, за адресою своєї реєстрації вона не проживає, оскільки з 10.10.2023 є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим вона не змогла надати суду свою позицію за заявленими вимогами, чим допущено порушення її процесуальних прав, передбачених ст.. 178 ЦПК України. Відповідачка вказує, що її житло за адресою: АДРЕСА_2 було зруйновано в 2016 році, що підтверджується актом про не проживання за цією адресою підписаного сусідами, а також витягом з реєстру досудових розслідувань про пошкодження житлового будинку за вказаною адресою. Тому відповідачка фактично не споживала послуги надані позивачем, відтак підстави для стягнення заборгованості з неї відсутні.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2025, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 8869 грн. 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп..

Заявниця зазначає, що вона не отримувала судових повісток, заочного рішення, оскільки за адресою своєї реєстрації вона не проживає, з 10.10.2023 є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження зазначеного до матеріалів заяви долучено скриншот з за стосунку «Дія» з зазначенням Довідки переселенця ОСОБА_1 .

Згідно відповіді № 1116052 від 13.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові повістки направлялися відповідачці ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

До суду повернуто конверт зі зворотним повідомленням про невручення адресу (а.с. 45).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 24.02.2025 про долучення до матеріалів справи документів, що свідчить про обізнаність відповідачки про судовий розгляд справи. Правом на подання відзиву відповідачка не скористалась.

У своїй заяві про скасування заочного рішення, представник заявниці зазначає адресу відповідачки ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Твердження заявниці про те, що вона на теперішній час проживає за межами м. Миколаєва, а саме у м. Південне, Одеської області судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Долучений до матеріалів справи скриншот з за стосунку «Дія» не є належним доказом. Крім того, з даної довідки не вбачається, ані дата з якого часу відповідачка є внутрішньо переселеною особою, а ні місце фактичного проживання останньої.

Відповідач має право отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: http://ln.mk.court.gov.ua/sud1416/ або за посиланням https://court.gov.ua/fair/.

Також, всі повідомлення про наявність судових справ можна знайти в застосунку «Дія».

Отже, відповідачка у встановленому цивільним процесуальним законом порядку була належним чином повідомлена про наявний на розгляді суду спір.

Згідно з ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, необхідні дві підстави для скасування заочного рішення, а саме: відсутність на судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин; наявність доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Заявниця, як на підставу заперечень проти позовних вимог, зазначає, що її житло за адресою: АДРЕСА_2 було зруйновано в 2016 році, що підтверджується актом про не проживання за цією адресою підписаного сусідами, а також витягом з реєстру досудових розслідувань про пошкодження житлового будинку за вказаною адресою. Тому відповідачка фактично не споживала послуги надані позивачем, відтак підстави для стягнення заборгованості з неї відсутні. Вказані документи подавались нею 24.02.2025.

Судом, при винесенні рішення від 15.04.2025, дані докази, на які посилається відповідачка, приймалися до уваги, та відносно них надавалася оцінка суду. Інших доказів, які не були взяті судом до уваги, та стосовно яких судом не надавалась оцінка, відповідачкою не надано.

Заявником до заяви про перегляд заочного рішення не надано жодного письмового доказу, що спростовував би висновки, викладені в заочному рішенні суду від 15.04.2025, або підтверджував обставини, викладені нею в заяві про перегляд заочного рішення, що, на її думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачкою не доведено поважність причин не з`явлення в судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву, а докази, на які посилається відповідачка не є новими, їм надавалась оцінка при розгляді справи, що є підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 280, 284, 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2025 по цивільній справі за Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева