Справа № 182/1190/21
Провадження № 2-п/195/15/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Левкович І.В.,

представника позивача адвоката Танько Б.О. ( в режимі ВКЗ з використанням власних технічних засобів),

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області заяву громадянина ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 28.08.2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє представник адвокат Танько Богдан Олександрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява громадянина ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 28.08.2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє представник адвокат Танько Богдан Олександрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги відповідач обгрунтовує тим, що рішення суду винесено шляхом неповного та невсебічного з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення порушеного питання по суті, шляхом порушення норм матеріального права із недотримання норм процесуального права.

По перше, як визначено з матеріалів справи Ухвалою від 13.02.2024 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області суддя Рунчева О.В. повідомила, що 16.08.2017 року між позивачем та відповідачем укладено «договір позики». Згідно правової позиції Постанови від 20.01.2021 року Верховного суду по справі № 182/8536/18, де також була використана на російській мові «Розписка від 16 серпня 2017 року» чітко визначена правова позиція щодо розписки від 16.08.2017 року, а саме: ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Як визначено та досліджено із процесуальних матеріалів Верховного суду по справі № 182/8536/18 в клопотанні відповідача від 08.06.2020 сторінка 5 наступне: ОСОБА_4 відмовляється надати розписку від 16.08.2017 року для проведення експертиз. Саме цим документом керувався апеляційний суд, виносячи рішення на її користь. Надання ОСОБА_2 розписки слідчому свідчить про те, що цей документ підроблений. Якби документ був справжній, то проведені експертизи свідчили б на користь відповідача. Вона сама повинна бути зацікавлена в проведенні експертиз, але ховає документ. Неподання стороною позивача договору позики і є прямим порушенням ст.ст.1046, 1047 ЦК України та проявом незаконного вчинку представником позивача адвокатом Танько Б.О., який відмовився виконати свої зобовязання в межах справи 182/1190/21 та надати цей договір позики, чим не виконав вимоги Ухвали суду про усунення недоліків. Адвокат Танько не надав розписку для дослідження в експертному центрі.

По- друге, в тексті рішення від 28.08.2025 року визначено, що відповідач не надав суду рішення чи копію позовної заяви, де він оскаржує дійсність розписки від 16 серпня 2017 року. Однак, ні один суддя першої інстанції це не запитував. Але в Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області позов по розписці від 16.08.2017 року про її визнання неправомочним та недійсним документом направлявся декілька разів. Свідчення тому є рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 по справі №182/7587/19 та Ухвала від 05.02.2020 року справа № 182/628/20.

По-третє, Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року встановлено наступне:

-11.06.2021 року заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності;

-05.07.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить призначити почеркознавчу експертизу розписки;

-23.11.2021 року відповідачем подано заяву про зобов`язання позивачки надати оригінал договору позики;

-25.01.2022 року відповідачем подано клопотання про витребування у позивачки оригіналу розписки від 16.08.2017 року;

-19.05.2022 року відповідачем подано заяву про отримання зразків підпису та почерку відповідача з матеріалів справи № 182/6654/21;

-19.05.2022 року відповідачем подано заяву про зобов`язання уповноважених осіб виконати відповідні дії та заходи. Була надана Ухвала від 18.04.2022 року справа 182/1592/22 згідно ст.303 КПК України зобов`язати відповідальних осіб внести відомості до ЄРДР і розпочате досудове розслідування кримінального злочину за ст.358 КК України.

Ухвалою від 26.10.2021 року задоволено клопотання відповідача про витребування у ТОВ «Редуктор конструкція Сервіс» оригінали документів з підписом відповідача за 2017 рік.

Ухвалою від 10.12.2021 року задоволено клопотання відповідача про витребування матеріалів кримінального провадження № 0000075 від 09.01.2019 року.

Тобто в матеріалах справи №182/1190/21 відповідачем чітко зазначено, що постійно надавалися посили, щодо незгоди та умисної підробки фінансового документа розписки від 16 серпня 2017 року та готовності до відповідних експертиз, що є готові зразки підписів відповідача для проведення експертизи, які зберігаються в справі № 182/6654/21.

Вчетверте, в текті рішення від 28.08.2025 року чітко визначено наступне: «В судовому засіданні 22.04.2025 року третьою особою було надано оригінал розписки від 17.08.2019 року. Після ознайомлення, оригінал розписки головуючим було повернуто громадянину ОСОБА_3 ». Однак? відповідачу невідомо який документ був наданий суду третьою особою ОСОБА_3 . Крім того, останній не має ніяких претензій до відповідача.

Вп`яте, в тексті рішення від 28.08.2025 року суддею чітко визначено наступне: «Також в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано доказів того, що відповідач не складав та не ставив підпис в розписці. Крім того, відповідач не надав суду докази, які б підтверджували факт неотримання позичальником грошей по розписки від 16 серпня 2017 року».

Відповідач не згоден із вищевказаним фактом.

По-шосте, відповідач вказує, що по свідкам по справі є відповідні питання, дослідження яких необхідно спрямувати до відповідного медичного закладу.

Таким чином, відповідач вважає, що при розгляді справи учасники судового судочинства не повністю дослідили всі обставини та не з`ясували якою самою доказовою базою користувалася сторона позивача та якими саме офіційними фінансовими документами сторона позивача може підтвердити факт видачі грошей 43000 доларів США. Відповідач вважає, що Ухвала від 28.08.2025 року має бути скасована, як необґрунтоване судове рішення.

В судовому засіданні відповідач підтримав свої вимоги відносно необхідності скасування заочного рішення.

Представник позивача адвокат Танько Б.О. вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення, судом не було порушено вимоги ЦПК України, т.я. відповідач про кожне судове засідання був повідомлений належним чином, мав можливість вийти в судове засідання по ВКЗ, прибути до любого суду, приїхати в Томаківський районний суд. Однак, всі судові засідання він просто ігнорував.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника позивача, оцінивши доводи заяви, вивчивши матеріли цивільної справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, скасуванню підлягають випадки, коли відповідач не мав поважних причин для неявки в суд, але має докази, що суттєво впливають на вирішення справи.

Так, заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 , інтереси якої представляє представник адвокат Танько Богдан Олександрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача громадянин ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики та стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості задоволено: стягнуто з громадянина ОСОБА_1 на користь громадянки ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 16 серпня 2017 року у розмірі 1200994 (один мільйон двісті тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири ) грн. 30 коп; стягнуто з громадянина ОСОБА_1 на користь громадянки ОСОБА_2 три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 40770 (сорок тисяч сімсот сімдесят ) грн. 43 коп.; стягнуто з громадянина ОСОБА_1 на користь громадянки ОСОБА_2 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12009 (дванадцять тисяч дев`ять) грн. 94 коп.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи 19 серпня 2025 року повідомлялася належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу: АДРЕСА_1 . Рекомендоване повідомлення з номером трекінгу 06 102 691 100 26. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади».

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Суд вважає, що незгода відповідача із рішенням суду, наявність порушення норм матеріального або процесуального права судом, є підставою для апеляційного оскарження заочного рішення і є правом відповідача на звернення до суду з апеляційною скаргою на загальних підставах.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскільки відсутні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення, які б були підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 127, 284 287, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву громадянина ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 28.08.2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє представник адвокат Танько Богдан Олександрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2025 року.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Л.В. Колодіна

09.10.2025