Справа №459/1331/24 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження №22-ц/811/2601/24 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Отчак Н.Я. від 19 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту № 273213-КС-001 від 30 березня 2021р. в розмірі - 68 572,40 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві грн. 40 коп.) гривень, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 30 838,81 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 37 318,82 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 414,77грн..

Вказане рішення оскаржив Пащук Артем Ігорович в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2024 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково, а саме стягнути із відповідачки 13191,60 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 12 403,58 грн. та 689 грн. заборгованості по відсотках, в решті позовних вимог відмовити.

Вважає, рішення суду незаконним, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, оскільки таке прийняте при неповному з`ясуванню обставин, недоведеністю обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зазначає, що суду було представлено дві квитанції про перерахунок 20 000 грн. 30.03.2021 року та 6000 грн. 30.03.2021 року. Однак, суд першої інстанції не врахував того, що відповідачка по даному кредитному договору здійснила часткову оплату в розмірі 28 908,40 грн., згідно платіжних документів за №613/04 від 13.4.2021 на суму 5750 грн., №614/04 від 28.04.2021 року на суму 5763,17 грн., №615/04 від 12.05.2021 року на суму 5774,15 - грн., №616/04 від 25.05.2021 року на суму 5750,00 грн., №617/04 від 31.05.2021 року на суму 841,08 грн., №618/04 від 14.06.2021 року на суму 5030,00 грн. Вважає, що суд зобов`язаний був перевірити розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки при оплаті кредиту мало б змінюватись тіло кредиту, тобто сума позики, проте у наданому розрахунку, вказується, що тіло взагалі тільки збільшене. Звертає увагу, що відповідачка визнає той факт, що отримала кошти у сумі 26 тис. грн., а суму коштів у розмірі 13 тис. грн. категорично заперечує. Зазначає, що суд першої інстанції зобов`язаний був перевірити надані докази та розрахувати реальну заборгованість, оскільки розрахунок позивача є помилковим. Акцентує увагу, що позивач у відповіді на відзив та до позовної заяви не долучив факт надання коштів на суму 13 тис. грн., а лише надав суду докази перерахунку коштів на суму 26 тис. грн. Зазначає, що відповідачка отримавши кредит зобов`язана сплатити 16100 грн. відсотків по кредиту, 26 тис. грн. суму кредиту та 3900 грн. комісії, що в сумі становить 46000 грн. Звертає увагу, що із 46000 грн. відповідачка сплатила 28908,40 грн., тобто позивач не може вимагати більше ніж 17091,60 грн. При цьому відповідачка визнає суму боргу в розмірі 17091,60 грн. 3900 грн. (комісії) = 13191,600. Зазначає, що наданий позивачем суду розрахунок заборгованості є завідомо неправильним, оскільки розрахунок заборгованості проведений із суми позики 30838,81 грн.

13.10.2025 року до суду надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про закриття провадження у справі, в якому з посиланням на ч.1 ст.377 ЦПК України та п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України просять скасувати рішення Червноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2024 року та закрити провадження.

В обґрунтування клопотання зазначають, що ОСОБА_2 повністю сплатила Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» борг за кредитним договором №273212-КС-001 від 30.03.2021 року, а тому станом на 13.10.2025 року по справі №459/1331/24 відсутній предмет спору.

Також, представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 в заяві від 13.10.2025 року підтримав клопотання позивача про закриття провадження за відсутності спору, оскільки відповідачка погасила заборгованість, про що надано відповідно довідку.

Окрім цього, 13.10.2025 року від представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшла довідка від 08.10.2025 року видана ТзОВ «Бізнес Позика» з якої вбачається, що сторони не мають претензій один до одного, оскільки станом на 08.10.2025 року за Договором про надання фінансового кредиту №273213-КС001 від 30.03.2021 року укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання позичальника виконано у повному обсязі.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та клопотання представника позивача про розгляд клопотання про закриття провадження без участі представника позивача та заяву представника відповідачки про розгляд клопотання про закриття провадження у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.», вказане є цитатою Постанови Верховного Суду у справі № 404/251/17 (провадження 61-13405св18) від 3.05.2018 року, що, як висновок щодо застосування згаданої процесуальної норми повинен бути врахований судами при розгляді аналогічних справ (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Як вбачається із позовної заяви, позивач Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просили:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 273213-КС-001 від 30 березня 2021 р. в розмірі 68 572,40 (шістдесят вісім тисяч п`ятьсот сімдесят дві гри. 40 коп.) гривень, з яких:

- заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 30 838,81 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 37 318,82 грн.;

- заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 414,77 грн.,

Із довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю від 08.10.2025 року вбачається, що станом на 08.10.2025 року за Договором про надання фінансового кредиту №273213-КС-001 від 30.03.2021 року укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання позичальника виконано у повному обсязі.

Зважаючи на вказане, а саме те, що спір фактично вирішений у позасудовий спосіб на стадії апеляційного розгляду справи, заборгованість, що була предметом спору, погашена, слід вважати, що предмет спору відсутній, про що по суті вказали у своїх письмових заявах обидві сторони.

Враховуючи вказане, а саме те, що предмет спору відсутній у суду є підстави для закриття провадження у справі, відповідно до вказаної вище норми процесуального закону.

Крім цього, зважаючи на те, що на час постановлення оскаржуваного рішення предмет спору існував, підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вказаної норми суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію ст. 373 ЦПК України, тобто визнати оскаржуване рішення суду не чинним, зважаючи, також, і на те, що таке, враховуючи відсутність предмету спору на предмет законності та обґрунтованості, по суті не переглядається, однак і залишатись в силі не може.

Вказаним клопотання слід задовольнити частково, визнавши його доводи частково обґрунтованими .

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.2, 256, 373, 374, 377 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2024 року визнати не чинним.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити за відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення ухвали безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра