Справа № 697/1412/25
Провадження № 2/697/768/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю секретаря Задорожнього К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кутової Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальна громада м. Канева в особі Канівської об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій В`ячеславович про визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 відповідач 1), Територіальної громади м. Канева в особі Канівської об`єднаної територіальної громади Черкаської області (далі відповідач 2), третя особа: Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій В`ячеславович про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкове майно складається з: житлового будинку з надвірними спорудами (прибудовою, погребом, ганком) АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0772 га, кадастровий номер :01:004:0220, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Будинок цегляний, загальною площею 79,6 кв. м, житловою 52,6 кв. м., кухня 7,6 кв. м. житлова кімната 13,0 кв.м., житлова кімната 9,2 кв.м.. Рік забудови 1978, що підтверджується технічним паспортом №75/3979 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що ринкова вартість всього домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) визначена висновком від 25.05.2025 про вартість нерухомого майна, наданим Приватним підприємством «Інформаційно-консультаційний центр» м. Канів Черкаської області, та становить 800292 грн., ринкова вартість 1/2 частки - 400146 грн.. Метою оцінки домоволодіння є визначення ринкової вартості об`єкту оцінки для прийняття рішень в судових установах та сплати обов`язкових платежів. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0772 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:004:220, що знаходиться по АДРЕСА_1 , визначена висновком від 25.05.2025 про вартість нерухомого майна, наданим Приватним підприємством «Інформаційно-консультаційний центр» м. Канів Черкаської області, та становить 76036 грн., ринкова вартість 1/2 частки земельної ділянки 38153 грн.. Метою оцінки земельної ділянки є визначення ринкової вартості об`єкту оцінки для прийняття рішень в судових установах та сплати обов`язкових платежів.

Позивач зазначає, що він є рідним сином померлого ОСОБА_3 , який являється спадкоємцем І черги спадкування за законом, згідно чинного законодавства України (ст. 1261 ЦК України). Своєчасно, у встановлений законодавством України шестимісячний строк, звернувся до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, батька позивача ОСОБА_3 . 29.07.2024 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №5205, також 29.07.2024 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №5207. Зазначає, що дане підтверджується витягом № 77805791 від 29.07.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , та витягом № 77805829 від 29.07.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі 1/2 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Також зазначає, що спадкоємцем І черги спадкування за законом також являється сестра позивача ОСОБА_2 , та те що у спірному домоволодінні відповідач була зареєстрована з 30.10.2012, що підтверджується записом в будинковій книзі для реєстрації громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 .

На підставі рішення № 697/2303/24 від 12.12.2024 Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку, як особа, що втратила право користування житловим приміщенням- житловим будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . В даному домоволодінні відповідач зовсім не проживала, змінила місце свого проживання.

Позивач стверджує, що на день смерті спадкодався, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка 1 в житловому будинку не проживала.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Позивач зазначає, що про день смерті ОСОБА_3 відповідачці 1 було відомо, але від її імені жодної заяви про прийняття спадщини або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходило, інших спадкоємців за законом не має, заповіту також не має.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

1/2 частка спірного будинку значиться ще й досі на спадкодавцю.

Позивач зазначає, що власність потребує ретельного догляду, періодичного ремонту, утримання житлового будинку в належному стані для користування ним. Таким чином, залишилось відкрите питання в порядку спадкування, згідно чинного законодавства України, -1/2 частки спірного будинку та 1/2 частки належної земельної ділянки.

В нотаріальному оформленні правового документу на іншу, спірну 1/2 частку спадкового майна позивачу відмовлено, що перешкоджає йому отримати відповідні документи на спадкове майно і змушує звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - спірну 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та на спірну 1/2 частку земельної ділянки.

Зазначає, що підставою для звернення до суду є те, що позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2г частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , тобто є власником 1/2 частки вищевказаного спадкового майна.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати за позивачем, як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , право власності на іншу, спірну 1/2 частку спірного домоволодіння та земельної ділянки, щоб мати змогу вільно володіти, користуватись, розпоряджатись повністю будинком, як єдиному власнику майна, а також встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 постійно не проживала в будинку АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2025 справу прийнято до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.08.2025 та витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини С.В. копію спадкової справи №42/2018.

09.07.2025 від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини С.В надійшла спадкова справа №42/2018 після смерті ОСОБА_3 .

04.09.2025 ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кутова Є.Е. у судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу відповідача судової кореспонденції, яка повернулася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.19-22), «за закінченням терміну зберігання» (а.с.28-29), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 27). Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано.

Представник відповідача 2 Леонова А.А., у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.145).

Третя особа свого представника у судове засідання не направила, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона являється сусідкою, проживала поряд. Зазначила, що знає що у позивача є сестра, бачила її понад 30 років тому. Також підтвердила те, що відповідачки на похоронах батька не було. Вказала суду, що позивач сам доглядає за спадковим будинком.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою, живе навпроти будинку АДРЕСА_1 . Зазначила, що відповідачку бачила дуже давно.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою, та з 2012 року відповідачку не бачила жодного разу. Також пояснила, що з померлим спадкодавцем на момент смерті проживав позивач зі свою родиною.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.03.2018 (а.с.9).

З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5205, вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 частку спадкового майна та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/2 частку спадкового майна, спадщина складається з житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Договору про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого Канівською нотаріальною конторою. 01.11.1971 року, реєстр №1433. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку, ще не видано (а.с.10). Дане свідоцтво внесено до спадкового реєстру за № 72765785, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №77805791 від 29.07.2024 (а.с.12).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5207, вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 частку спадкового майна та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/2 частку спадкового майна, спадщина складається з земельної ділянки, площею 0,0772 га., кадастровий номер :01:004:0220, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЧР №121615, виданого Канівською міською радою, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №799, 31.01.2004. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки, ще не видано (а.с.11). Дане свідоцтво внесено до спадкового реєстру за №72765807, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №77805829 від 29.07.2024 (а.с.13).

З копії Витягу з державного реєстру речових прав №38874270 від 29.07.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі права власності належить 1/2 частка земельної ділянки, площю 0.0772 га., кадастровий номер №:01:004:0220 (а.с.14)

З копії Витягу з державного реєстру речових прав №38874218 від 29.07.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі права власності належить 1/2 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2024 у справі №697/2303/24 визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Даним рішенням на підставі показів свідків, встановлено, що ОСОБА_2 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за даною адресою не проживає з 2012 року (а.с.81-83).

Відповідно до довідки №897-01-09 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 відсутні зареєстровані особи (а.с.84).

З копії будинкової книги, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 - 07.12.2025 була знята з реєстрації на підставі рішення суду від 12.12.2024 (а.с.88).

З копії спадкової справи № 42/2018, яка була заведена приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною. С.В., після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 03.09.2018 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 ; матеріали спадкової справи не містять заяв відповідачки про подачу нею заяв про прийняття спадщини (а.с.110-132).

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1,2 ст. 1220 ЦК України).

У ч.1,2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 та 2 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно положень ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом належать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 яка мала право на обов`язкову частку у спадщині, також до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини остання не зверталася.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на викладене вище суд зазначає, що встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а отже можливий розгляд цієї позовної вимоги в рамках даної справи в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 підтверджується копією рішення суду від 12.12.2024 у справі №697/2303/24 та показаннями свідків, які надані ними у судовому засіданні.

А отже, з огляду на надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є доведеною, а отже підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрав спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1ч. 2ст. 16 ЦК України визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16.05.2013, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , своєчасно звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, відповідачка на момент смерті спадкодавця з ним не проживала, до у встановлений законом термін до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт постійного не проживання відповідачки 1 зі спадкодавцем, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини та факт не прийняття нею спадщини у встанолений законом строк, а також визнати за позивачем право власності на 1/2 частку спадкового майна, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст..4,12,13, 81,82,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальна громада м. Канева в особі Канівської об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій В`ячеславович про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в будинку АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт неприйняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0772 га., кадастровий номер №:01:004:0220, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І . І . Деревенський