Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
16.10.2025 № 394/523/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Краснопольської Л.П.
за участю секретаря судового засідання Довгої С.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом керівника Голованівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної Служби Здоров`я України, Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-
Керівник Голованівської окружної прокуратури, звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної Служби Здоров`я України, Криворізької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КНП «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради» з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позов обґрунтовує тим, що 10.12.2022 року перед початком керування автомобілем «Opel Omega» о з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який на праві власності належить останньому, не перевірив належним чином і не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу, чим порушив п. 31.1. Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 10.12.2022 року о 16:00 год., рухаючись в світлу пору доби по вул. Слави, в межах населеного пункту смт Новоархангельськ, в напрямку автомобільної дороги М-30 «Стрий-Умань-Кропивницький-Ізварине», маючи намір на регульованому перехресті виконати маневр повороту ліворуч щодо напрямку його руху, не впевнився в безпечності маневру, грубо порушуючи п.п. 1.5, 2.3 «б» і «д» Правил дорожнього руху України проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, не зупинився і не надав перевагу в русі автомобілю «Peugeot 205» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався по автомобільній дорозі в напрямку м. Кропивницький і мав перевагу в русі при проїзді вказаного перехрестя, що призвело до зіткнення автомобілів. В результаті ДТП, водій та пасажири автомобіля Peugeot 205 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , а саме водій ОСОБА_2 , згідно даних висновку СМЕ отримав тілесні ушкодження у вигляді: ГЗЧМТ, рани у лівій скроневій ділянці, струсу головного мозку, які згідно п. 2.3.5. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6 діб. Крім того у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, осадження шкіри в ділянці лівої ключиці, перелому лівої ключиці пневматороксу зліва, згорнутого гематороксу зліва, перелому 4-го ребра зліва, розриву лівої легені, які в сукупності, згідно п.2.3.1. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя, які утворилися, внаслідок ДТП; пасажир неповнолітня ОСОБА_3 відповідно до висновку судово-медичної експертизи отримала тілесне ушкодження у вигляді піднадокісного перелому по типу «зеленої гілки» дистальних епіметафазів обох кісток правого передпліччя з компресією кістових балочок, яке згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, має ознаки середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів, які утворилися внаслідок ДТП, пасажир ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово- медичної експертизи отримав тілесне ушкодження у вигляді кураєвого перелому правої кістки правого променево-зап`ястного суглобу, яке згідно п. п. 2.2.2. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, має ознаки середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів, які утворилися внаслідок ДТП.
Вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Прокурор надав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги Голованівської окружної прокуратури в повному обсязі.
Представник Національної Служби Здоров`я України и в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення, судова повістка про день, час і місце судового засідання була їй вручена 06.06.2025 року, причини неявки суду не відомі.
Представник Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, яким позов підтримав, просив винести законне рішення, згідно норм чинного законодавства України, розгляд справи здійснювати без його участі.
Представник КНП «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради» в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення судова повістка була вручена 04.06.2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення в судова повістка про день, час і місце судового засідання була вручена 26.09.2025 року, причини неявки суду не відомі.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:
Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення, які регулюються нормами КК України, ЦК України.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. В силу ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням. Встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік (а.с. 16-18). Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 24.02.2025 року, апеляційні скарги начальника Новоархангельського відділу Голованівської окружної прокуратури Моспана О.О. та представника потерпілих - адвоката Чеботаря С.О. задоволено частково. Вирок Новоархангельського рай онного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 КК України скасовано в частині призначеного покарання. ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. В силу ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням. Встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік (а.с. 16-26).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.12.2022 року, додатковому доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 2 ст. 1191 встановлено, що держава має право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Таким чином, законом встановлено обов`язок відповідача відшкодувати витрати на лікування потерпілого від злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу.
Відповідно до ч.ч. 1,7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з п.п. 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується, згідно із "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.
Витрачені на лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Враховуючи наведене та те, що на час подання позову витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 не були відшкодовані, з урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.12.2024 року.
Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, згідно положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
З урахуванням викладеного,керуючись ст.ст. 15, 16, 1166, 1206 Цивільного кодексу України, ст.ст. 56, 133, 175-177 ЦПК України, ст. 128 КПК України, суд, -
Позовні вимоги керівника Голованівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної Служби Здоров`я України, Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.
Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ст. 287 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його прошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Копію даного рішення направити учасникам справи.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

Голованівська окружна прокуратура, , місцезнаходження: вул. Паркова, 13 смт Голованівськ Голованівський району Кіровоградська область.

Національна Служба Здоров`я України, місцезнаходження: проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, .

Криворізька міська рада, місцезнаходження: пл. Молодіжна, 1 м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, .

Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради», місцезнаходження: майдан 30-річчя Перемоги, 2 м. Кривий Ріг Дніпропетровська область.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: