ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1152/25

Провадження № 22-ц/820/1924/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» на заочне рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року, суддя Бараболя Н.С., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс»), до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В березні 2025 року ТОВ «ФК «Пінг-Понг» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №103224456 від 22.10.2020 в сумі 21500 грн.

Позов обґрунтований тим, що 22.10.2020 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №103224456 (індивідуальна частина) в електронній формі, за яким відповідачці надано кредит у розмірі 5000 грн. шляхом перерахування відповідних коштів на картковий рахунок.

ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти, у встановленому договором розмірі та спосіб. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 21500 грн., в т.ч. 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованості за процентами.

26.01.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №02Т, а 24.01.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» уклали договір факторингу №1/15, відповідно до якого позивач набув права вимоги до відповідача в розмірі 21500 грн.

Заочним рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 22.05.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором позивач не надав доказів, зокрема, письмового документу, який мав бути укладений на виконання умов договору про відступлення прав вимоги №02Т від 26.01.2021 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» і містив інформацію щодо переходу до позивача права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №103224456 від 22.10.2020.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Солвентіс», (до зміни назви - ТОВ «ФК «Пінг-Понг»), просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, про задоволення позову.

В обґрунтування скарги ТОВ «ФК «Солвентіс» зазначило, що до суду першої інстанції було надано витяг щодо переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до ОСОБА_1 з технічною помилкою, яку було виправлено. Просив при апеляційному перегляді врахувати документи з виправленою помилкою та задовольнити позов.

Розгляд справи апеляційним судом проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 22.10.2020 відповідачка ОСОБА_1 подала до ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді анкету-заяву на кредит №103224456, в якій зазначено суму кредиту - 5000 грн., строк кредиту - 30 днів, проценти за користування кредитом - 1500 грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; сума до повернення - 6500 грн.

Того ж дня ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №103224456 в електронній формі.

Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник отримав кредит у сумі 5000 грн., який надається строком на 30 днів, з 22.10.2020, з кінцевим терміном повернення 22.11.2020, зі сплатою процентів за користування коштами, з процентною ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом в сумі 1500 грн. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику на картковий рахунок.

Згідно з п. 6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, який створено на веб-сайті товариства tengo.com.ua та/або через мобільний додаток.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника.

Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, які розміщено на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація, надана товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3).

Згідно з п.п. 6.4-6.5. договору укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

TOB «Мілоан» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти за договором в сумі 5000 грн., а остання їх отримала, що підтверджується платіжним дорученням №24447202 від 22.10.2020, з призначенням платежу «кредитні кошти згідно договору 103224456».

ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 21500 грн., яка складається з 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 16500 грн. заборгованості за процентами.

26.01.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №02Т, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступлено права грошової вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, а, відповідно, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за вказаними договорами.

24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Ч. 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №103224456, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 5000 грн.

Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №02Т від 26.01.2021, згідно з яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося передати ТОВ «Діджи фінанс» свої права вимоги згідно з відповідним реєстром боржників, форма якого наведена в додатку №1 до договору.

Як вбачається зі змісту витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021, сформованого 26.02.2025, до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №103224456, сума заборгованості складає 21500 грн.

В той же час, між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено договір факторингу №1/15 від 24.01.2022, згідно з яким ТОВ «Діджи фінанс» зобов`язалося передати ТОВ «ФК «Пінг-Понг» свої права вимоги згідно з відповідним реєстром.

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано суду доказів переходу права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс», оскільки не надано реєстру боржників до укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» договору відступлення прав вимоги №02Т від 26.01.2021, на підставі якого право вимоги до позичальника перейшло від первісного кредитора до наступного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог за відсутності доказів на підтвердження відповідних обставин, вказаних у позовній заяві.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач зазначив, що було допущено технічної помилки у витягу з додатку №1 до договору факторингу №05Т від 29.07.2021, яка була непомічена при поданні позову до суду. Як ствердив апелянт, правильна назва документу є «Витяг з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №02Т від 26.01.2021 року», копію якого апелянт долучив до апеляційної скарги.

За ч. 3 ст. 367 ЦК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідження нових доказів здійснюється у випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №145/474/17.

Додані до апеляційної скарги нові докази колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем порушено порядок подання доказів та не обґрунтовано поважних причин неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Пінг-Понг».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова