Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/911/25

Провадження № 2/126/742/2025

"13" жовтня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р.В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" звернулося в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №146760 від 18.07.2024, у розмірі 18655,68 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.07.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 146760 з використанням електронного підпису. Даний договір складається з індивідуальної частини, де містяться персональні умови кредитування відповідачки, загальної частини для усіх клієнтів та публічної частини про споживчий кредит.

Відразу після укладення договору 18.07.2024 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 , тобто кредитор виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання. Натомість, відповідачка ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10667,00 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 7487,68 грн, а також комісії за кредитним договором в розмірі 501,00 грн.

10.10.2024 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" уклали договір факторингу № 10102024, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором, що вказаний вище. У зв`язку з викладеним та наявністю непогашеної суми заборгованості, позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 05.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

16.06.2025 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від АТ «ОЩАДБАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 , щодо зарахування коштів на цей картковий рахунок у сумі 8000,25 грн за період 18.07.2024-23.07.2024.

Представник позивача був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій, позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Крім того, зазначила, що умови договору виконувала шляхом сплати необхідних платежів в добровільному порядку.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18.07.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 , за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 2.6 надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом.

Пунктом 2.2.1 Кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 10667,00 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 8000,25 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті; у розмірі 2666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, розрахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до пункту 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 460, 00 % річних. Тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що загальний строк кредитування складає 84 днів з 18.07.2024 - 10.10.2024.

Також відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, який містив аналогічну інформацію щодо загальної суми кредиту та розміру відсотків за користування кредитом станом на 18.07.2024.

За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Факт укладення кредитного договору 18.07.2024 року з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС", як і отримання від кредитодавця грошових коштів в сумі 8000,25 грн відповідачкою ОСОБА_1 не заперечується.

Відповідно до інформації, яка надана АТ «Ощадбанк», зокрема, виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 18.07.2024 по 23.07.2024, 19.07.2024 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 8000,25 грн.

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України).

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами доведено і не заперечується відповідачкою, що на виконання умов кредитного договору на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 , кредитодавцем ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" перераховано грошові кошти в сумі 8000,25 грн.

10.10.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" укладено договір факторингу за № 10102024, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.5 договору факторингу передбачено, що Реєстр прав вимог означає перелік Прав вимог до Боржників за відступлення права на умовах цього договору.

Як вбачається з витягу з Додатку 1 до договору факторингу (Реєстр прав вимог № 3), ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" передало ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" право вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 по кредитному договору № 146760 від 18.07.2024 року на загальну суму 18655,68 грн.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що первісний кредитор ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" за договором факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року, відступив право вимоги за спірними кредитними правовідносинами правонаступнику ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" і дане товариство набуло статусу нового кредитора з усіма відповідними правами та обов`язками.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" про стягнення з ОСОБА_1 основної суми боргу за кредитним договором законним і обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по відсотках та комісії, суд зазначає наступне.

Так, позивачем на підтвердження суми позовних вимог у цій частині надано картку обліку виконання договору № 146760 та виписку з особового рахунка за кредитним договором № 146760 з ОСОБА_1 ..

Слід зазначити, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Однак позивачем на обгрунтування позовних вимог у частині стягнення з відповідачки нарахованих відсотків в сумі 7487,68 грн не надано у якості доказів первинних бухгалтерських документів щодо рахунку ОСОБА_1 , а посилання позивача на картку обліку виконання договору та виписку з особового рахунка, як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки такі документи є внутрішнім документами фінансової установи та не містять відомостей, зокрема, щодо відсоткової ставки, яка застосована при нарахуванні відсотків, що дозволили б суду перевірити правильність нарахування, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови договору порушені нею.

Також, позивачем у якості доказів надано договір про споживчий кредит (публічна частина) та Правила надання коштів у кредит ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС", проте ці документи не містять підпису відповідачки ОСОБА_1 , суду не надано доказів, що саме з наданими редакціями до позову цих документів була ознайомлена відповідачка.

Щодо нарахування суми заборгованості ОСОБА_1 по комісії, суд вважає безпідставною таке нарахування, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Згідно ч.1 ст. 11 вище зазначеного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вказав, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

До суду не надано належних та допустимих доказів, що відповідачка зверталась до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" частіше, ніж один раз на місяць за отриманням інформації про стан кредитної заборгованості, а отже суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 суми комісії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 у частині щодо стягнення боргу по відсотках та комісії, у зв`язку з їх недоведеністю.

Оскільки позовні вимоги судом задовольняються частково, а саме на 43 %, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1041, 63 грн, а також, виходячи з того ж співвідношення, витрати на правничу допомогу в сумі 3010,00 грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 76, 77, 80, 81, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" (02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, Код ) заборгованість за кредитним договором № 146760 від 18.07.2024, в розмірі 10667,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1041, 63 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3010,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЕЙС", 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, Код ;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 13.10.2025.

Суддя Р. В. Хмель