Справа № 485/1667/25
Провадження №2/485/737/25
15 жовтня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючий - суддя Соловйов О.В.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Центральної районної у м. Херсоні ради, як органу опіки та піклування Центрального району м. Херсона, до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
У серпні 2025 року Виконавчий комітет Центральної районної у м Херсоні ради, як орган опіки та піклування Центрального району м. Херсона, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позову вказав, що відповідачка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_2 в шлюбі з відповідачкою не перебував, відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2025 року № 3678 перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 . Малолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей Центральної районної у м. Херсоні ради у зв"язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов"язків. Відповідачка потрапила в поле зору служб у справах дітей ще в період вагітності. Надходили повідомлення щодо неналежного виконання матір"ю батьківських обов"язків, незацікавленості по відношенню до своєї новонародженої дитини, її недостатнім батьківським потенціалом, низькою мотивацією до виконання батьківських обов"язків, відсутності документів, паспорт отримала у віці 22,5 років. Відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , постійного житла не має. Останнім часом орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 . Під час відвідування за цією адресою фахівці Херсонського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді визначили, що ОСОБА_1 неспроможна самостійно здійснювати догляд за донькою, демонструє ознаки відстороненості, в неї відсутня емоційна реакція на дитину. Відповідно до акту 17 червня 2025 року обстеження умов проживання за вказаною адресою, складеного спеціалістами районної та міської служб у справах дітей, вважається що квартира потребує прибирання, брудно, речі розкидано по підлозі, брудний посуд. 23 червня 2025 року матір з дитиною було зараховано до Соціального центру матері та дитини Херсонської міської ради. Листом від 27 червня 2025 року директор соціального центру зазначив, що за період перебування матері та дитини в закладі, у спеціалістів центру виникло занепокоєння поведінкою матері до її новонародженої дитини, на зауваження та рекомендації працівників закладу реагує неоднозначно, є підозра вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин. На сьогодні малолітня дитина перебуває в комунальному некомерційному підприємстві "Херсонська дитяча обласна лікарня" Херсонської обласної ради. За весь час перебування дитини у відділенні, мати відвідувала її чотири рази. Під час відвідування мати мала неохайний вигляд, брудний одяг, в палаті були залишені пляшки алкоголю. За повідомленням головного лікаря комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна лікарня" Херсонської обласної ради від 07 серпня 2025 року мати малолітньої ОСОБА_3 станом дитини не цікавиться, участі у лікуванні та вихованні не приймає. Крім того, відповідачка неодноразово притягування до адміністративної відповідальності за заняття проституцією. Спеціалісти служби у справах дітей спільно з працівниками Херсонського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді Херсонської міської ради неодноразово проводили роз"яснювальну роботу щодо неприпустимості вживання алкогольних та наркотичних речовин матір"ю новонародженої дитини. 14 серпня 2025 року головою Центральної районної у місті Херсоні ради підписано розпорядження № 33-в від 14 серпня 2025 року "Про відібрання малолітньої ОСОБА_3 у матері ОСОБА_1 у зв"язку з загрозою життю та здоров"ю".
Вказано, що зазначені обставини свідчать про неналежне виконання матір"ю батьківських обов"язків, що вимагає відповідних дій від служби у справах дітей щодо захисту прав та законних інтересів дитини. Повернення дитини у родину матері не відповідає інтересам дитини, оскільки нашкодить її моральному, психічному та фізичному розвитку.
За таких обставин, позивач просить відібрати у відповідачки дитину без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на користь фізичної особи, яка буде утримувати дитину, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.
В судове засідання сторони не з"явилися.
Представник позивача Виконавчого комітету Центральної районної у м. Херсоні ради, як органу опіки та піклування Центрального району м. Херсона, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, провести судове засідання без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 про дачу, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяв, клопотань до суду не надавала, правом подання відзиву не скористалась.
Третя особа ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.
Батько дитини ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою не перебуває. За даними паспорту громадянина України значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 16). Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2025 року № 3678 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 18).
02 червня 2025 року комунальне некомерційне підприємство "Херсонська дитяча обласна лікарня" Херсонської обласної ради інформувало служби у справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації та Дніпровської районної у місті Херсоні ради про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в їхньому закладі народилась недоношена дівчинка ОСОБА_4 , в тяжкому стані доставлена до комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня" Херсонської обласної ради. З виписки історії новонародженого № 54/2025 відомо що у матері дитини легка розумова недостатність у ступені легкої дебільності, психопатичний синдром, на обліку під час вагітності з 34 тижнів. Документи, що підтверджують особу матері відсутні. На момент переводу дитини до комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня" Херсонської обласної ради проживала по АДРЕСА_4 (не постійне місце проживання). За час перебування дитини у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, з 09.05.2025 р. по 19.05.2025 р. мати не дзвонила, не цікавилась здоров"ям та не відвідувала дитину. 2 рази приходив батько (зі слів чоловіка). З 19.05.2025 р. дівчинка ОСОБА_4 переведена до відділення виходжування новонароджених, недоношених дітей з діагнозом: Гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, неонатальна жовтяниця, недоношенність 35-36 тижнів. За час перебування дитини у відділенні виходжування новонароджених, недоношених дітей мати самостійно не дзвонила, не приходила, не цікавилась станом здоров"я дівчинки. Після дзвінків лікуючого лікаря мати двічі приходила разом з батьком дитини в неробочий час, коли лікар був відсутній (а.с. 13).
17 червня 2025 року комунальне некомерційне підприємство "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша" Херсонської обласної ради інформувало службу у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради про те, що під нагляд медичних працівників дитячої поліклініки № 1 поступила дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Батьки: мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шлюб не зареєстрований. Мати дитини не має документів, які посвідчують особу, окрім свідоцтва про народження, що унеможливлює реєстрацію дитини та оформлення декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. За станом здоров"я дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні в обласні дитячій клінічній лікарні з 09.05.2025 по 16.06.2025. Оглянута лікарем-педіатром дитячої поліклініки № 1 17.06.2025 року. З припущення медичних працівників, мати не в повній мірі може виконувати свої батьківські обов"язки по відношенню до дитини: догляд за дитиною, вміння розводити суміш, годування, тощо (а.с. 11).
Відповідачка з 23 вересня 2010 року значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29), але фактично за даною адресою не проживає з 2019 року згідно довідки старости Афанасіївського старостинського округу виконавчого комітету Снігурівської міської ради від 04 липня 2025 року № 150 (а.с. 14-зворот).
Відповідно до акту 17 червня 2025 року обстеження умов проживання дитини за місцем фактичного проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 , складеного спеціалістами районної та міської служб у справах дітей, встановлено що житло орендоване, квартира складається з 3-х кімнат. Умови проживання частково задовільні, квартира з усіма комунальними зручностями (газ, вода, світло). Для дитини є окрема кімната, люлька, памперси, дитяче харчування. Квартира не прибрана, речі розкидано по підлозі, брудний посуд. Під час бесідит з ОСОБА_1 надана консультація щодо необхідності належного виконання батьківських обов"язків, а саме прибирання квартири, годування дитини, гігієнічні заходи (а.с. 12).
На підставі здійсненої оцінки потреб сім"ї від 19 червня 2025 року родину відповідачки взято на облік Херсонського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах, чинником яких є недостатній батьківський потенціал матері дитини, відсутність документів та мотивація до виконання батьківських обов"язків (а.с. 5, 8-9).
Згідно листа т.в.о. директора Херсонського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 15 липня 2025 року вбачається, що ситуація щодо породіллі Берест та новонародженої дитини стала відома Центру ще 16 травня поточного року з листа комунального некомерційного підприємства "Херсонська обласна клінічна лікарня". За інформацією служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради з"ясовано, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя і ухиляється від своїх батьківських обов"язків, не виявляє зацікавленості по відношенню до своєї новонародженої доньки. Немовля за станом здоров"я протягом місяця перебувало у комунальному некомерційному підприємстві "Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня" Херсонської обласної ради. 20 червня 2025 року фахівцем із соціальної роботи Центру здійснено повторний виїзд до родини ОСОБА_5 за адресою проживання: АДРЕСА_2 . На момент візиту перебували ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (мати), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дитина), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (бабуся). Також за вказаною адресою зі слів жінок проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , співмешканець, батько новонародженої дитини. Під час спілкування бабуся повідомила що у її доньки відсутній паспорт громадянина України, паспорт перебуває на стадії виготовлення. Також зі слів бабусі, її донька нехтує графіком годування новонародженої, а іноді може навіть забути погодувати (а.с. 6-7).
23 червня 2025 року, за направленням Херсонського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, відповідачку разом з новонародженою дитиною влаштовано на тимчасове утримання до Соціального центру матері та дитини Херсонської міської ради.
26 червня 2025 року малолітня ОСОБА_7 була доставлена до комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня" Херсонської обласної ради з діагнозом: гострий обструктивний бронхіт, анемія, синдром рухових порушень внаслідок інтранатального ураження ЦНС, недоношеність, 36 тижнів (а.с. 11 зворот).
Листом від 27 червня 2025 року директор соціального центру зазначив, що В ході проведеної роботи та вивчення всіх обставин справи стало відомо про те, що ОСОБА_1 в квітні 2025 року проходила стаціонарне лікування у КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР с. Степанівка Херсонського району Херсонської області та має психологічні розлади поведінки. За незначний період перебування ОСОБА_1 в соціальному центрі, у спеціалістів центру виникло занепокоєння стовно поведінки матері зокрема до її новонародженої дитини, на зауваження та рекомендації працівників закладу реагує неоднозначно, є підозра вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин, про що повідомив її співмешканець (а.с. 10).
Згідно повідомлення директора комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня" Херсонської обласної ради від 30 червня 2025 року, мати ОСОБА_1 29 червня 2025 року о 19:40 самовільно залишила дитину у лікарні без відома медичного персоналу після візиту співмешканця. У палаті були знайдені алкогольні напої. З"явилася у лікарні 30 червні 2025 року о 6 год. та наполягала на передчасній виписці дитини. Мати не навчена навикам догляду за дитиною. Дитина потребує безпечних умов для перебування (а.с. 11 зворот).
Згідно акту відвідування родини відповідачки комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Центральної районної у м. Херсоні ради від 22 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , двері квартири ніхто не відчинив (а.с. 25).
Згідно повідомлення головного лікаря дитячої обласної лікарні від 22 липня 2025 року, матір неодноразово самовільно покидала заклад охорони здоров"я, залишивши дитину без нагляду в палаті, не повідомляючи медичний персонал. 30 червня 2025 року мати покинула лікарню, залишивши дитину у відділенні. За весь час перебування дитини у відділенні, мати відвідувала її чотири рази (3 рази у денний час доби та 1 раз ввечері). Під час відвідування мати мала неохайний вигляд, брудний одяг, в палаті були залишені пляшки алкоголю (а.с. 26)
За повідомленням головного лікаря комунального некомерційного підприємства "Херсонська дитяча обласна лікарня" Херсонської обласної ради від 07 серпня 2025 року мати малолітньої ОСОБА_3 станом дитини не цікавиться, участі у лікуванні та вихованні не приймає (а.с. 10 зворот).
14 серпня 2025 року головою Центральної районної у місті Херсоні ради підписано розпорядження № 33-в від 14 серпня 2025 року "Про відібрання малолітньої ОСОБА_3 у матері ОСОБА_1 " у зв"язку з загрозою життю та здоров"ю (а.с. 20).
З матеріалів справи вбачається що паспорт громадянина України відповідачкою отримано 27 червня 2025 року (а.с. 15).
Із змісту висновку № 209 від 22 серпня 2025 року щодо доцільності відібрання малолітньої ОСОБА_3 від матері - ОСОБА_1 , з`ясовано, що Виконавчий комітет Центральної районної у м.Херсоні ради вважає доцільним відібрати малолітню - ОСОБА_3 від матері - ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 22-24).
Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Відібрання дитини - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до протиправної чи розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику для життя, здоров`я або для морального виховання. Ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини варто оцінювати з урахуванням її фізичного та психічного розвитку.
Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України").
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Доцільно з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також визначити, чи виправдовуються такі заходи станом фізичного або психічного здоров`я дитини. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України).
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).
Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини).
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від матері серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання та ухиляння матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Така небезпека може випливати не лише із поведінки матері, а й із її особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від матері достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток та малолітній вік.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд вважає обґрунтованим та законним рішення служби у справах дітей виконавчого комітету Центральної районної у м. Херсоні ради про відібрання малолітньої ОСОБА_3 у її матері, оскільки на той час існували та наразі існують всі підстави для відібрання дитини від матері.
За наведених вище конкретних обставин цієї справи суд вважає, що на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для її життя, здоров`я та були підстави для негайного її відібрання від матері. Суд погоджується з тим, що на теперішній час є також підстави для відібрання дитини у відповідачки, оскільки умови для проживання дитини відсутні та є загроза як для життя і здоров`я дитини, так її морального виховання.
Суд дійшов до переконливого висновку, що відібрання дитини від її матері повністю відповідає інтересам малолітньої ОСОБА_3 .
Суд зауважує, що відібрання дитини у матері це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.
Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, а відповідачка відповідно до ч.3 ст. 170 СК України не позбавлена можливості повернути доньку, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, і суд за заявою матері може ухвалити рішення про повернення їй дитини.
Ураховуючи, що відповідачка ухиляється від виконання обов`язків з виховання малолітньої дитини, та з урахуванням найкращих інтересів цієї дитини, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та відібрання дитини від матері без позбавлення останньої батьківських прав.
За частиною 4 статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 27 серпня 2025 року.
Враховуючи те, що при відібранні дитини від матері не позбавляє її обов`язку утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_3 на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 128, 141, 263-265, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Виконавчого комітету Центральної районної у м. Херсоні ради, як органу опіки та піклування Центрального району м. Херсона, до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Відібрати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , без позбавлення її батьківських прав.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки та піклування Центрального району м. Херсона, для її подальшого влаштування.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судові витрати у справі в розмірі 1211,20 грн.
Допустити негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 15 жовтня 2025 року.
Суддя О. В. Соловйов