УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано головуючому судді Сиротенко В.К.
Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Однак доказів на підтвердження про наявність на утриманні у позивача неповнолітньої дитини або домовленості між позивачем та відповідачем про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивача суду не надано.
Отже, в даному випадку застосуванню підлягає ч. 1 ст. 27 ЦПК України.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача, судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до відповіді № 1882277 від 13.10.2025, з Єдиного державного демографічного реєстру, відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 інформацію за вказаними параметрами особу не знайдено.
Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».
В той же час, як вбачається із відповіді щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери № 1882412 від 13.10.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з 16.12.2014 року і його фактичним місцем проживання є: АДРЕСА_1 (діюча довідка УСЗН Волноваської РДА № 1438-8867 від 16.12.2014).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною, особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.
У постанові від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.
З огляду на викладене довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання відповідача ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч.1 ЦПК України).
З 16.12.2014 місце проживання ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначена адреса територіально відноситься до Волноваського району Донецької області та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Волноваського районного суду Донецької області.
Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Волноваського районного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, назву якого на даний час змінено на Чечелівський районний суд м. Дніпра.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно з ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
За вказаних обставин, дана справа не підсудна Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя, за територіальною юрисдикцією та підлягає передачі на розгляд до відповідного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, а саме до Чечелівського районного суду м. Дніпра, якому визначено підсудність справ Волноваського районного суду Донецької області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суддя
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення

Суддя В.К. Сиротенко