Справа № 287/2123/25
провадження 2/287/1154/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Нижника Г.П.,

за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Левчук Мирослав Іванович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Левчук М.І. 16.09.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше встановленого Законом мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитини. Також, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між сторонами. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживає з позивачем. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини несе самостійно. Відповідач, який є батьком їх дітей, ухиляється від добровільного утримання спільних дітей, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для розгляду головуючому судді Нижнику Г.П.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України та позивачці надано строк для усунення недоліків.

25.09.2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Левчука М.І. надійшла заява про усунення недоліків у цивільному позові (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху) з додатками.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 25.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились, подали до суду заяву у якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно із ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони з 18.11.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 130 (а.с. 19).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Тепениця. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 його батьками вказані сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Журжевичі. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 її батьками вказані сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

Як вбачається із копії паспорту позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Як вбачається із довідки, виданою Тепеницьким старостинським округом Олевською міською радою Житомирської області за № 1421 від 11.09.2025 на утриманні позивачки ОСОБА_1 перебувають син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання дітей, згідно вимог ст. 183 СК України, а саме: в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 вересня 2025 року.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі статей 182-201 СК України, керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 141, 258, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Левчук Мирослав Іванович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, до повноліття дочки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 16.09.2025 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., які перерахувати на р/р UA0006741, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485, отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м.0левськ/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN), «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 30.12.2011 Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Г. П. Нижник