Номер провадження: 22-ц/813/48/25
Справа № 520/6967/14-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, підстави якого в подальшому було змінено, та згідно редакції від 19 лютого 2018 року просив ухвалити рішення, яким визнати заповіт ОСОБА_4 від 18 лютого 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Юхневич М.М. Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 179 - недійсним.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина.

Позивач зазначає, що у встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де йому було повідомлено про наявність заповіту, складеного не на його користь. Стверджує, що на час посвідчення заповіту волевиявлення батька не було вільним та не відповідало його внутрішньої волі, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 24 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до апеляційного розгляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 14.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про відмову від позову, в якій заявник просить суд прийняти до розгляду та задовольнити заяву про відмову від позову, визнати рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року нечинним та закрити провадження у справі № 520/6967/14-ц.

Заява мотивована тим, що у зв`язку з неможливістю повноцінного розгляду справи, а саме неможливістю проведення експертизи заявник вважає подальший розгляд справи беззмістовний, оскільки неможливо повністю дослідити докази по справи. Тому позивач, керуючись своїм правом, передбаченим ст. 206 ЦПК України, прийняв рішення відмовитись від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , наслідки відмови від позову, передбачені ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі.

Присутні у судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , та представник адвокат Смирнова Л.П. та заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Айвазова К.Б. заяву підтримали та просили закрити провадження у справі № 520/6967/14-ц.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та вивчивши заяву про відмову від позову, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно із ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. За наслідками заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам ст.206 цього Кодексу, постановляється ухвала про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнається нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закривається провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як вже вказувалося вище, у судовому засіданні 14.10.2025 року ОСОБА_1 заявив відмову від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зі змісту заяви про відмову від позову вбачається, що позивач відмовляється від позову у даній справі, наслідки закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову, позивачу відомі та зрозумілі.

Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні сторонам також роз`яснено наслідки відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 373 ЦПК України.

Аналіз заяви позивача ОСОБА_1 про відмову від позову свідчить про те, що така заява відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України.

Підстав для відхилення заяви позивача та не прийняття відмови від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

У зв`язку з тим, що цивільний процес має диспозитивний характер та враховуючи право сторін розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 206, 367, 373 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року - визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі № 520/6967/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова