РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4378/25

провадження у справі № 2/0285/2016/25

13 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в інтересах якого діє представник позивача Романенко Михайло Едуардович

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача через систему «Електронний суд» 08.08.2025 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - Товариство) заборгованість за кредитним договором №1037776 від 26.05.2023 (далі Кредитний договір) у розмірі 15225,97 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2422,4 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.05.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1037776, відповідно до умов якого відповідачу перераховано грошові кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідач не виконав.

23.07.2024, згідно умов договору факторингу №2307-24 ТОВ "Слон Кредит"відступлено право вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ Діджи Фінанс" набуло право вимоги до відповідача.

Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ "Діджи Фінанс" становить 105225,97, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7764,56 грн, заборгованість за відсотками - 7461,41 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.

Ухвалою від 13.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористалась. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.

Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.10.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1037776 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі), який підписано відпвідачем власноручним підписом. Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «Слон Кредит»взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у розмірі 8800 грн. Строк кредиту 731 день з кінцевим терміном повернення 26.05.2025. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування (включно) - 10% в день; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних.

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування: у розмірі 8000 грн на поточний рахунок споживача; у розмірі 800 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.

На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору представником позивача надано платіжну інструкцію №20468 від 26.05.2023 відповідно до якої ТОВ «Слон Кредит» було перераховано кошти на рахунок відповідача у розмірі 8000 грн., із призначенням платежу - переказ коштів згідно кредитного договору № 1037776 від 26.05.2025 ОСОБА_1 ).

Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Судом встановлено, що 23.07.2024 між первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Слон Кредит» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених договором.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 до Товариства перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 15225,97 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором, станом на 20.06.2025 заборгованість за Кредитним договором не погашена і складає 15225,97 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7764,56 грн, заборгованість за відсотками - 7461,41 грн.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

За п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наданий позивачем договір факторингу підтверджує належний перехід прав вимоги до відповідача від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс».

Таким чином, підписавши Кредитний договір ОСОБА_1 добровільно погодив умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання, однак внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед позивачем наявна заборгованість, яка станом на момент подання позовної заяви складає 15225,97 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7764,56 грн, заборгованість за відсотками - 7461,41 грн.

Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ", МФО:334851) заборгованість за кредитним договором №1037776 від 26.05.2023 у розмірі 15225,97 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 97 коп); судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн (шість тисяч гривень).

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя Л. Й. Васильчук