ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Дряниці Ю.В.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників процесу апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2025 року

у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року до суду звернулося АТ «Акцент-Банк» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування позову вказували, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 28.12.2020 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Умовами та правилами і Тарифами», які викладені на сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

Банком було відкрито кредитний рахунок, надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначали, що АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивач вказав, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 11.11.2024 року, має заборгованість у розмірі 23474,32 грн., з яких: 12 506,21 грн. заборгованість за кредитом та 10 968,11 грн. заборгованість за процентами, яку просили стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що між сторонами виникли договірні правовідносини, зміст яких врегульовано та узгоджено у Правилах та Умовах надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, а також у Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, а отже районний суд дійшов безпідставного висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 28.12.2020 року.

Однак, до матеріалів справи позивачем додано анкету-заяву, яка містить дату «13.12.2017» та два нерозбірливих підписи. Анкети-заяви від 28.12.2020 року, про яку заявив позивач, матеріали справи не містять та така не була надана позивачем.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано довідку за картами, згідно з якою ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_1 та видані картки: № НОМЕР_2 , строком дії до липня 2027 року та № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року. Дата видачі довідки відсутня.

Також позивачем додано довідки за лімітами за договором б/н від 28.12.2020 року, де за період з 28.12.2020 року по 11.11.2024 року, відповідачу встановлювалися кредитні ліміти. Так, 29.03.2024 року такий ліміт становив 12 600,00 грн. Дата видачі довідки відсутня.

До матеріалів справи позивач додав розрахунок заборгованості за договором б/н від 28.12.2020 року, яка станом на 11.11.2024 року склала 23 474,32 грн., з яких: 12506,21 грн. заборгованість за кредитом та 10 968,11 грн. заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог А-Банку щодо стягнення з відповідача заборгованості кредитом, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція, негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Як вірно встановлено районним судом, та вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 28.12.2020 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Разом з цим, в обґрунтування цих доводів до позову додано копію анкети-заяви від 13.12.2017 року. Отже, висновок місцевого суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення договору між банком та ОСОБА_1 є вірним.

Крім того, позивачем також не надано належних та допустимих доказів ознайомлення позичальника з умовами кредитування. Так, у Паспорті споживчого кредиту, які відповідачка підписала простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 28.12.2020 року зазначено умови споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» визначено умови кредитування за двома різними картками, що є відмінними, і жодним документом у справі не підтверджено, яку саме карту отримала відповідач у справі, щоб достовірно стверджувати які конкретно умови кредитування були узгодженні сторонами при приєднанні до Умов та про надання банківських послуг.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає ще подальше проведення Банком, як кредитодавцем, оцінки кредитоспроможності споживача для визначення умов кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність доказів домовленості сторін про вид кредитної карти, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зазначені висновку суду в повній мірі узгоджуються із правовою позицією викладеною Великою палатою Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

АТ «Акцент-Банк» не доведено погодження зі ОСОБА_1 усіх істотних умов кредитування, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості є обґрунтованим.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно надано правову оцінку обставинам справи і застосовано останню актуальну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що регулює існуючі між сторонами правовідносини.

У доводах апеляційної скарги позивач посилається на те, що умови договору щодо нарахування та порядку оплати відсотків погоджено сторонами шляхом підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» .

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи з огляду на наступне.

Саме індивідуальні умови кредитування передбачають суму кредиту, відсоткову ставку за кредитом, розмір щомісячного платежу, комісії, умови відповідальності за порушення зобов`язань, строк кредитування, вид карти, яка видається клієнту тощо.

У справі відсутні докази погодження з відповідачем конкретних умов кредитування з фіксацією цих умов у Паспорті споживчого кредиту чи в Анкеті-заяві позичальника. Позивач не надав суду доказів укладання з відповідачем договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив вимогу про стягнення боргу з відповідними його елементами.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача на те, що всі умови кредитування, викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, безспірно свідчить про погодження істотних умов укладеного між сторонами договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про недоведеність позовних вимог.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими, а також поданими у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України.

Позивачем є юридична особа - банківська установа, а тому представники позивача мали бути обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України), та диспозитивність, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом, позивач, користуючись своїм правом самостійно визначив перелік доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Надані позивачем до суду першої інстанції документи на підтвердження своїх вимог були повно та всебічно досліджені місцевим судом, їм надана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак