Справа № 203/1788/25
Провадження № 2/0203/1268/2025
02.10.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Пархоменко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє її мати ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Райська Тетяна Максимівна, орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно,
17 березня 2025 року до суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє її мати ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 , з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру та Міністерства соціальної політики України відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_3 (а.с.а.с.88, 92-93), ухвалою судді від 10 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райську Тетяну Максимівну, орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради. (а.с.94-95)
В підготовче засідання 07 травня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 23 травня 2025 року. (а.с.104)
В підготовче засідання 23 травня 2025 року з`явилась представник позивача, відповідач в підготовче засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, від третіх осіб без самостійних вимог надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача вважала за можливе призначити справу до судового розгляду. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 23 травня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 червня 2025 року. (а.с.а.с.110, 112)
В судове засідання 16 червня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 13 серпня 2025 року. (а.с.119)
В судове засідання 13 серпня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02 вересня 2025 року. (а.с.123)
В судове засідання 02 вересня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було досліджено письмові докази та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде оголошено 10 вересня 2025 року. (а.с.126)
Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року було поновлено судовий розгляд. (а.с.127)
18 вересня 2025 року від представника позивачки надійшла заява про долучення доказів. (а.с.128)
В судове засідання 29 вересня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було досліджено письмові докази та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде оголошено 02 жовтня 2025 року. (а.с.134)
Позивачі в судові засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. (а.с.115-116)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошень про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України. (а.с.а.с.98, 107, 114, 122, 125, 133) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив.
Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. (а.с.а.с.99-100, 102)
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 12 вересня 2009 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується відмітками в копіях їх паспортів громадян України. (а.с.а.с.11-12, 13)
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , батьками останньої вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 (а.с.15)
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільно стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с.15 на зв.)
Згідно листа Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області № 32/04-10 від 16.01.2024 встановлено, що померлий ОСОБА_5 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, за даною адресою, на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14 на зв.)
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М. від 06 лютого 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки разом з померлим на день смерті за тією ж адресою був зареєстрований його батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не заявив про відмову від спадщини. (а.с.17 на зв.-19)
Актом про фактичне місце проживання особи встановлено те, що ОСОБА_5 фактично проживав з 22.10.2012 по 23.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.16)
Довідкою ОСББ «ДІМІТРОВА 50-52» № 25/01 від 25.01.2024 р. підтверджується те, що ОСОБА_1 станом на 23.09.2022 р. фактично проживала зі своєю родиною у складі сім`ї, а саме: ОСОБА_5 (чоловік) 1978 року народження; ОСОБА_2 (донька) 2011 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.16 на зв.)
Заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), у якому споживачем було зазначено ОСОБА_5 , підтверджується, що постачання природного газу, відповідно до договору, здійснювалося за адресою споживача, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с.19 на зв.)
Особистими розрахунками за надання послуг, довідкою КП «Дніпроводоканал» про постачання послуг з водного забезпечення, особистим розрахунком, платіжною інструкцією з банку про оплату послуг від 08.08.2022 р. та платіжною інструкцією з банку від 15.09.2022 р., підтверджується факт регулярної сплати ОСОБА_5 вартості спожитих комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.а.с.20, 21, 22)
Відповідно до договору № 3449003 від 25.12.2012 р. про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, встановлено, що ОСОБА_5 уклав цей договір з метою користування електроенергією за адресою свого фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с.23-24)
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Як визначено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст.317 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Як встановлено судом, у встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття відповідач ОСОБА_3 не звертався.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Частиною першою ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що хоч ОСОБА_5 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте, фактичне місце проживання ОСОБА_5 було за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав зі своєю дружиною та донькою з 22.10.2012 р. до моменту смерті.
Тобто, фактично на момент смерті ОСОБА_5 не проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , а лише місце проживання померлого було зареєстровано за даною адресою, а отже відповідач ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України та не є таким, якому належить 1/2 всього спадкового майна після смерті ОСОБА_5 .
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З наведеного вище вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви у строк до шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідач ОСОБА_3 на час смерті сина ОСОБА_5 з останнім постійно не проживав, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса заяву про прийняття спадщини не подавав, а тому він є таким, що не прийняв спадщину.
Враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна, у відповідний строк подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, фактичного її прийняли, то до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадок.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивачі дійсно є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 , спадщину прийняли своєчасно. Натомість, спадкоємець ОСОБА_3 не проживав з померлим на момент смерті, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав, тому необхідно визнати за позивачами право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В той же час, враховуючи волевиявлення позивачів, судовий збір з відповідача на їх користь не стягується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3-5, 10-13, 76-81, 141, 209, 223, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє її мати ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; адреса: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне нерухоме майно:
?на 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 12563932;
?на 1/2 автомобіля KIA SPORTAGE, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_7 ;
?на 1/2 мотоциклу HONDA BROS 650, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_8 ;
?на 1/2 причепу Палич, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_9 ;
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; адреса: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне нерухоме майно:
?на 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 12563932;
?на 1/2 автомобіля KIA SPORTAGE, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_7 ;
?на 1/2 мотоциклу HONDA BROS 650, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_8 ;
?на 1/2 причепу Палич, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_9 ;
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня підписання його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення підписано 13.10.2025 р.
Суддя С.В. Єдаменко