Справа № 650/5689/25
провадження № 2/650/3369/25
УХВАЛА

про повернення зустрічного позову

13 жовтня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Сікори О.О., за участю секретаря Завістовської Л.А., в селищі Велика Олександрівка, розглянувши питання про прийняття зустрічного позову з яким звернувся представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик Андрій Леонідович,

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання договору оренди землі, сторонами у якій зазначені: позивач - ОСОБА_1 , позивач - ОСОБА_2 , відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Позивачі просять: розірвати договір оренди землі від 28.12.2017 року (з урахування додаткової угоди від 20.10.2020 року), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27439536, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0035, з урахуванням Договору про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» від 17 квітня 2025 року №1704/25-24.

16 вересня 2025 року представник відповідача звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якому просить: визнати недійсним договір оренди землі від 28.12.2017 року (з урахування додаткової угоди від 20.10.2020 року), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27439536, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0035.

На судове засідання представник позивачів не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На судове засідання представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд». Подав клопотання про відкладення розгляду справи оскільки не вирішено питання про відвід судді та прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду, а також Товариство не може забезпечити участь представника у судовому засіданні, у зв`язку з наявністю великого навантаження та великої кількості судових справ.

На переконання суду вказане клопотання може бути вирішене за його відсутності, оскільки не потребує з`ясування окремих питань щодо нього та представник не обґрунтував неможливість його розгляду за його відсутності.

На судове засідання представник відповідача ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом направлення на його юридичну адресу ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за відповідною адресою.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» суд також виходив з положень частини шостої статті 14 ЦПК України відповідно до якої юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідач ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконав такий обов`язок та не зареєстрував свій кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, з огляду на що суд зазначає, що права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми «Електронний суд». Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ЦПК України, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи цивільного процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).

З огляду на викладені обставини, керуючись вимогами статті 223 ЦПК України, а також враховуючи, що представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представники відповідачів не з`явилися до суду без поважних причин, окремі з них не вжили заходів для реалізації свого процесуального обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд дійшов висновку про можливість розгляду даного питання за наявними у матеріалах доказами та письмовими поясненнями сторін.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 274 ЦПК України суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 193 ЦПК України, зустрічна позовна заява приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли: вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд вважає, що зустрічна позовна заява не підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом з огляду на таке.

Суд зазначає, що вимоги зустрічного позову ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не можуть бути прийняті до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки відсутня як їх взаємопов`язаність у розумінні частини другої статті 193 ЦПК України, так і доцільність їх спільного розгляду в одному провадженні.

Передусім, предметом первісного позову є розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачами та ТОВ «ЮТС-Агропродукт», з урахуванням подальшої зміни сторони орендаря на підставі договору відчуження (продажу) права оренди на користь ТОВ «Перемога-Плюс». Тобто, на час розгляду справи правовідносини щодо оренди фактично існують між позивачами та ТОВ «Перемога-Плюс», яке набуло права та обов`язки орендаря на підставі укладеного договору від 17 квітня 2025 року. Саме цей договір є чинним та породжує юридичні наслідки для сторін, а тому предмет первісного позову прямо спрямований на припинення діючого договору оренди та припинення речового права користування земельною ділянкою у нового орендаря.

Водночас, зустрічний позов поданий ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яке на момент звернення із зустрічними вимогами не є стороною спірних орендних правовідносин, оскільки всі права та обов`язки за договорами оренди були передані ТОВ «Перемога-Плюс» за договором відчуження права оренди. Таким чином, заявник зустрічного позову фактично втратив статус орендаря і не є суб`єктом спірних матеріальних правовідносин, щодо яких вирішується спір у первісному позові. Отже, вимоги ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про визнання договору оренди недійсним стосуються правовідносин, учасником яких воно вже не є, що свідчить про відсутність процесуальної взаємопов`язаності між позовами.

Крім того, суд звертає увагу, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт», звертаючись із зустрічним позовом про визнання договору оренди недійсним, оспорює правочин, стороною якого є не лише орендодавці, а й новий орендар - ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Водночас жодних вимог до останнього у зустрічному позові не заявлено.

Така процесуальна поведінка свідчить про те, що позивач за зустрічним позовом фактично не має на меті вирішення реального спору між усіма сторонами правовідносин, а лише формально оспорює договір без залучення особи, на права та обов`язки якої рішення суду безпосередньо впливатиме. Це робить неможливим повний і всебічний розгляд справи та суперечить принципам диспозитивності й змагальності, визначеним ЦПК України.

Більше того, відсутність вимог до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за наявності посилань на недійсність договору, стороною якого це товариство є, свідчить про штучність обраного способу захисту. Такі дії виглядають як намагання не врегулювати спір по суті, а лише затягнути розгляд справи, створивши видимість наявності зустрічних вимог.

Суд розцінює подання зустрічного позову в такій формі як недобросовісне користування процесуальними правами, що суперечить статті 44 ЦПК України. Відсутність вимог до належного відповідача та фактичне дублювання обставин, уже досліджуваних у межах первісного позову, підтверджує недоцільність і невиправданість спільного розгляду таких вимог у межах одного провадження.

Суд також бере до уваги, що заявлені зустрічні вимоги фактично мають самостійний предмет доказування, відмінний від первісного позову. Для вирішення питання про дійсність договору оренди необхідно встановити юридичні факти, пов`язані з моментом укладення договору, його істотними умовами, наявністю чи відсутністю нормативної грошової оцінки земельної ділянки на час її укладення тощо. Натомість первісний позов стосується порушення умов уже діючого договору, невиконання зобов`язань зі сплати орендної плати під час користування. Отже, у цих спорах різні предмети доказування, різні часові межі правовідносин та різна правова природа заявлених вимог один стосується дійсного виконання чинного договору, інший оспорювання його дійсності у минулому.

Варто зазначити, що за усталеною практикою Верховного Суду спільний розгляд первісного та зустрічного позовів є доцільним лише тоді, коли їх сумісний розгляд сприятиме всебічному та оперативному вирішенню спору і виключить ухвалення взаємосуперечливих рішень. Проте у даному випадку розгляд зустрічного позову разом із первісним не лише не сприятиме оперативності, а навпаки - призведе до затягування розгляду справи, оскільки вимоги про визнання договору недійсним потребують окремого дослідження обставин, експертних оцінок, залучення додаткових доказів, що не має безпосереднього значення для вирішення питання про розірвання чинного договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між первісним і зустрічним позовами відсутній взаємний зв`язок у розумінні статті 193 ЦПК України, а їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки призведе до затягування судового процесу, не сприятиме повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та не забезпечить процесуальної економії. З урахуванням викладеного, зустрічна позовна заява ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом і має бути повернута заявнику відповідно до вимог статті 194 ЦПК України.

На підставі вищенаведених положень ЦПК України, суд,

постановив:

Повернути заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя: ________________ О.О. Сікора