УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Разом з тим, вивчивши подану заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Із позовної заяви вбачається, що позивач зокрема просить суд:

1.Винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони відчуження легкового автомобіля марки «Toyota Yaris» 2013 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

2.Витребувати у Відповідача договір купівлі-продажу від 30.06.2023, свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля, Договір дарування від 23.09.2025.

3.Поділити спільне майно з ОСОБА_2 .

4.Визнати Договір дарування від 23.09.2025 недійсним.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною п`ятою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

При цьому, у Постанові № 990/150/23 від 22.02.2024 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Таким чином, позовна вимога «Поділити спільне майно з ОСОБА_2 » потребує уточнення з урахуванням регламентованих законом способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених, зокрема, положеннями ст. 16 ЦК України, у зв`язку із чим позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначитись із способом захисту цивільних прав та інтересів визначених цивільним законодавством та зазначити, яке саме майно позивач просить поділити та в якій частині.

Окрім того, позовна вимога «Визнати Договір дарування від 23.09.2025 недійсним» потребує уточнення з урахуванням регламентованих законом способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених, зокрема, положеннями ст. 16 ЦК України, у зв`язку із чим позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначитись із способом захисту цивільних прав та інтересів визначених цивільним законодавством та зазначити, який саме договір позивач просить визнати недійним, а саме усі реквізити вказаного договору, а також сторін договору.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач, з поміж іншого просить: - винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони відчуження легкового автомобіля марки «Toyota Yaris» 2013 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 »; - витребувати у Відповідача договір купівлі-продажу від 30.06.2023, свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля, Договір дарування від 23.09.2025.

Проте, вказані позовні вимоги є процесуально недопустимими, адже дані клопотання оформлюються окремим процесуальним документом та мають відповідати положенням ст.ст. 84 та 151 ЦПК України.

Позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно: визначитись із змістом позовних вимог та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу з урахуванням вищевикладеного та статей 84, 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Оскільки позовна заява містить ряд недоліків, позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно уточнити зміст позовних вимог визначившись із способом захисту цивільних прав та інтересів визначених цивільним законодавством.

У разі виправлення вищезазначених недоліків, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: