Справа № 368/543/25
Рішення

Іменем України

"16" жовтня 2025 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

Представник позивача - авдокат Токовенко С.А.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визначити - ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

2. Повідомлення, виклики та рішення щодо розгляду даного позову прошу направляти мені та Позивачці ОСОБА_1 . СМС-повідомленнями' на телефони, указані вище.

Позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра Позивачки, - ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала у власному будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до статті 1216 ЦК У країни спад куванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 даної статті у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері.

Таким чином, відповідно до ст. 1262 ЦК України спадкоємцем за законом на майно померлої ОСОБА_2 є її рідна сестра, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки більш близьких родичів на момент смерті ОСОБА_2 у неї немає.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який баоюає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, бажаючи прийняти спадщину після померлої сестри, Позивачка повинна була до 11 листопада 2024 року звернутися до нотаріуса для подання Заяви про прийняття спадщини.

Тому, коли вона 01.04.2025 року звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори, нотаріус надала письмове роз`яснення щодо оформлення спадщини № 132/01-16 від 01.04.2025 року, в якому повідомила: якшо спадкоємець, який на момент смерті спадкодавця не проживав постійно та не був зареєстрований разом із спадкодавцем, та протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він згідно зі ст.. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що її не прийняв. В цьому ж роз`ясненні нотаріус посилається на довідку виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області м. Кагарлик № 100 від 05.03.2025 року, згідно з якою Позивачка не була зареєстрована разом із ОСОБА_2 на момент її смерті. Отже, моя клієнтка ОСОБА_1 , тобто Позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, нотаріус роз`яснила, що ОСОБА_1 має право звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання- заяви про прийняття спадщини згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Оскільки ОСОБА_1 потребувала юридичної допомоги у даному питанні, вона звернулася до мене. Піж час консультації, з`ясувалось, що Позивачка працює в ТОВ «Промінь життя Плюс» вахтовим методом. І причиною того, що вона не встигла у шестимісячний термін після смерті сестри звернутися до нотаріуса став розпорядок її роботи, що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2025 року.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 того Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України з а позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вказує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця;

- перебування спадкоємця тривалий час за межами України;

- відбування покарання в місцях позбавлення волі;

- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17);

- велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

- складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

- перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 у справі №565/1145/17);

- тощо.

Отже, причиною пропуску Позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_2 є складні умови праці, і я вважаю її поважною.

Враховуючи вищевикладене, Позивачка вирішила скористатися своїм правом і доручила мені, як її представнику, звернутися до суду від її імені з даним позовом про визначення ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього їй для подання заяви про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_2 .

Крім того, постало питання визначення відповідача у даному позові. Відповідь на це міститься у правовому висновку, викладеному зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2.020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), який має такий зміст: Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оригінали документів знаходяться у Позивачки.

З даним позовом Позивачка звертається до суду вперше. Нею не подавалось іншого позову до цього самого Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 16,1217, 1220, 1221, 1222, 1223, 1262, 1272 ЦК України, та ст. 4, 5, 27, 46, 65, 99, 103, 110, 113, 115 ЦПК України, - позивачка просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги).

16.04.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/543/25, провадження № 2/368/589/25.

01.05.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до слухання в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 03.06.2025 року.

03.06.2025 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до09 год. 00 хв. 19.06.2025 року, - в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування додаткових письмових доказів.

19.06.2025 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 04.07.2025 року, - в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача, - витребування додаткових письмових доказів.

04.07.2025 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 15.09.2025 року, - в зв`язку з задоволення клопотання представника позивача, - витребування додаткових письмових доказів.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.09.2025 року, позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Токовенко С.А.

В підготовчому судової засіданні, яке відбулося 15.09.2025 року, представник позивачки ОСОБА_1 , - адвокат Токовенко С.А., - вважав за можлвие провести підготовче судове засідання без участі представника відповідача, так як відповідач повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, та представник відповідача просив суд слухати справу без його участі.

Представник позивача вважав за можливе по результатах проведеного підготовчого судового засідання винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої, - закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви, - на день та час, що визначить суд.

Представник позивача інших заяв та клопотань, - не заявляв.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.09.2025 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської облаті, - не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява клопотання представника відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, щодо вирішення питання по суті позову, - покладається неа розсуд суду.

15.09.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання у справі (без участі позивача, представника відповідача, за присутності лише представника позивача), та по результатах проведеного підготовчого судового засідання, - судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, - винесено процесуальну ухвалу (з занесенням в протокол судового засідання), згідно якої, - закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду на 12 год. 00 хв. 06.10.2025 року, - по суті поданої позовної заяви.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 06.10.2025 року, позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Токовенко С.А.

В судової засіданні, яке відбулося 06.10.2025 року, представник позивачки ОСОБА_1 , - адвокат Токовенко С.А., - позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити.

Представник позивача вважав за можливе слухати справу без участі його довірителя та представника відповідача.

Представник позивача обгрунтовував свої позовні вимоги обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведені вище по тексту в мотивуальній частині даного судового рішення в повному обсязі.

Представник позивача просив суд судові витрати, які понесені його довірителем (позивачем) залишити за позивачем, - не стягуючи такі з відповідача.

В судове засідання, яке відбулося 06.10.2025 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської облаті, - не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява клопотання представника відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, щодо вирішення питання по суті позову, - покладається неа розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, обгрунтвуючи своє рішення наступним.

Підсудність:

- згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, - пред`являються за місцезнаходженням майнаабо основної його частини.

Як вбачається з позовної заяви, - спір в даному цивільному провадженні (предмет позову) стосується нерухомого майна, - житлового будинку, який розташований в м. Кагарлик Обухівського району Київської області.

Що стосується тієї обставини, що м. Кагарлик Київської області, - наразі відноситься до Обухівського району, а справа слухається не в Обухіському районному суді Київської області, а в Кагарлицькому районному суді Київської області, то суд зазначає наступне:

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, запровадженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про затвердження воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807/ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», - м. Кагарлик, - відноситься до Обухівського району Київської області.

Разом з тим, відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, - місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою, а так як місто Кагарлик раніше (до адміністративно територіальної реформи), - був районним центром Кагарлицького району Київської області, - то дану справу слід слухати в Кагарлицькому районному суді Київської області.

Відповідно, враховуючи предмет спору (спір про нерухоме майно), враховуючи місце розташшування нерухомого майна, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключної підсудності, - підсудність за місцем місцезнаходженням майна.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 28 вересня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

- відповідачем по справі є - юридична особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, пл. Незалежності, буд. 1, ).

Додатково щодо кола суб`єктів в даному цивільному провадженні, суд зазначає, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, - тому до участі в даному цивільному провадженні і не були залучені інші спадкоємці першої черги, так як згідно листа Державного нотаріуса Кагарлицької Державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - за вих. № 222/01 16 від 06.06.2025 року, який надано на запит Кагарлицького районного суду Київської області за вих № 368/543/25/1732/2025 від 04.06.2025 року:

- згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.06.2025 року № 81437078, - спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , - не заводилася.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- 11 травня 2024 року, у віці 44 роки, - померла спадкодавець по даній справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт смерті спадкодавця, - ОСОБА_2 , - підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане (повторно) 18 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - померла у віці 44 роки, про що 08 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис за № 9408.

Місце смерті місто Київ.

Позивач по даній справі, - ОСОБА_1 , - є рідною сестрою померлої спадкодавця, - ОСОБА_2 .

Факт спорідненості спадкодавця, - ОСОБА_2 та позивача по даній справі, - ОСОБА_1 , - підтверджується:

- Що стосується спадкодавця ОСОБА_2 :

1. Свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , яке видане 08 травня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що ОСОБА_3 (спадкодавець по даній справі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Кагарлик Київської області, про що в книзі записів актів про народження відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району Київської області 30 квітня 1980 року зроблено відповідний актовий запис за № 65.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько ОСОБА_4 ;

Мати ОСОБА_5 .

2. Витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (№ 3 від 22.07.2025 р.), - в якому зазначено, що 31.10.2012 року за № 4 здійснено актовий запис, з якого вбачається, що ОСОБА_3 (спадкодавець по даній справі), - одружилася з ОСОБА_6 .

Прізвище ОСОБА_3 (спадкодавця по даній справі) після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 .

3. В подальшому, - ОСОБА_2 (спадкодвавець по даній справі), - розірвала шлюб з ОСОБА_6 , проте, - прізвища не змінювала.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , яке видане 11 січня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції, в якому вказано, що шлюб між чоловіком ОСОБА_6 і дружниною ОСОБА_2 , - розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 7 від 11.01.2011 року.

Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища:

Йому ОСОБА_7 .

Їй ОСОБА_7 .

Що стосується позивачки по справі, - ОСОБА_1 :

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , яке видане 20 жовтня 1976 року Кагарлицький РВ ЗАГС, в якому зазначено, що ОСОБА_8 (позивач по даній справі), - народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Кагарлик Київської області, про що в книзі реєстрації про народження 20 жовтня 1976 року зроблено запис за № 164.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько ОСОБА_4 ;

Мати ОСОБА_5 .

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , яке видане 08 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району, в якому вказано, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Кагарлик Китївської області, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (позивачка по справі), - уклали шлюб 08.06.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08 червня 1996 року зроблено запис за № 36.

Після укладення шлюбу присвоєні прізвища:

Чоловікові ОСОБА_10 .

Дружині ОСОБА_10 .

За життя Спадкодавцю, - ОСОБА_2 на праві власності належало спадкове майно (спадкова маса), а саме:

- житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, з моменту смерті спадкодавця, - ОСОБА_2 , - відкрилася спадщина на все її майно.

Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для з`ясування факту залишення/незалишення заповіту, звернення спадкоємців до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, та, відповідно, - наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , - було здійснено запит до Державного нотаріуса Кагарлицької Державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - з вищевказаних питань, проте, - нотаріусом було надано інформацію, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , - не заводилася.

Отже, - як вбачається з матеріалів справи, - за життя спадкодавцем , - ОСОБА_2 , - заповіту складено не було, тому, - в даному випадку спадкування здійснюється за законом, - на підставі положень ч. 1 ст. 1217, ст.ст. 1258 1267 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1233 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Суд зазначає, що в силу ст. 1298 ЦК України, - Позивач не заявила свого права про відмову від спадщини, а навпаки, - реалізуючи своє право на прийняття спадщини, - позивач звернулась до нотаріуса, (хоча і з пропущенням встановленого шестимісячного строку), де їй було роз`яснено право на звернення до суду.

Згідно 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом в судовому засіданні, - батьки спадкодавця померли, спадкодавець задовго до смерті була розлучена, зі слів позивача, - спадкодацець рідних дітей не мала, - відповідно, - спадкоємців першої черги у спадкодавця ОСОБА_2 , - судом в судовому засіданні, - не встановлено, що, в свою чергу, - тягне за собою застосування положень ст. 1262 ЦК України (спадкова трансмісія).

Згідно ст. 1262 ЦК Україи у другу чергу на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, - позивач ОСОБА_1 , - є належним позивачем у даній справі, - як спадкоємець другої чергиз законом (як рідна сестра) післ смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Далі, - бажаючи прийняти спадщину після померлої рідної сестри (спадкодавця ОСОБА_2 ), - Позивачка ОСОБА_1 , як рідна сестра спадкодавця, - 01.04.2025 року звернулася з письмовю заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори.

У відповідь на аяву позивачки ОСОБА_1 - нотаріус надала письмове роз`яснення щодо оформлення спадщини № 132/01-16 від 01.04.2025 року, в якому повідомила:

- якшо спадкоємець, який на момент смерті спадкодавця не проживав постійно та не був зареєстрований разом із спадкодавцем, та протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він згідно зі ст.. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що її не прийняв. В цьому ж роз`ясненні нотаріус посилається на довідку виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області м. Кагарлик № 100 від 05.03.2025 року, згідно з якою Позивачка не була зареєстрована разом із ОСОБА_2 на момент її смерті.

ОСОБА_1 - пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, нотаріус роз`яснила, що ОСОБА_1 має право звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання - заяви про прийняття спадщини згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Суд констатує, що державним нотаріусом правомірно (у повній відповідності до вимог чинного ЦК України, - відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 .

Відповідно, - враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, зокрема, - відповідь приватного нотаріуса, - суд вважає, що право Позивача на спадкування підлягає до судового захисту, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального докуиенту.

З огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні з належних та допустимих доказів, - суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважних причин, - зоглядуна наступне:

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Отже, - часом відкриття спадщи є 11.05.2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відпвідно, бажаючи прийняти спадщину після померлої сестри (падкодаця ОСОБА_2 ), Позивачка ОСОБА_1 повинна була до 11 листопада 2024 року звернутися до нотаріуса для подання Заяви про прийняття спадщини, проте, - пропустила їх, на думку суду, - з поважих причин.

Так, - згідно довідки, яка видана 03.04.2025 року,- що Позивачка працює в ТОВ «Промінь життя Плюс» вахтовим методом, який передбачає посилений режим роботи, - подобово, що суд розцінює, як складні умови праці.

Відповідно, на думку суду слід вважати поважною причиною пропуску позивачкою встановленого ЦК України тимісячного строку на прийняття спадщини, - розпорядок її роботи (складні умови праці), що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2025 року, яка міститься в матеріалах справи.

Вищевказаний висновок суду щодо поважності такої причини, - кореспондується з правовими висновками Верховного Суду.

Як вказує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме:

- тривала хвороба спадкоємця;

- перебування спадкоємця тривалий час за межами України;

- відбування покарання в місцях позбавлення волі;

- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17);

- велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

- складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

- перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 у справі №565/1145/17);

- тощо.

Суд, з огляду на матеріали справи, вважає, що позивачка мала об`єктивні (непереборні) перешкоди для реалізації свого права на прийняття спадщини, в зв`язку з чим, - наявні підстави для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, - шляхом винесення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, - спору про спадкування немає (так як спадкова справа не заводилася, відомостей про наявність зхаповіту немає, відомостей про інших спадкоємців немає), а сама спадщина, - не визнана відумерлою відповідно до ч. 1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже, - спадщина є досі відкритою, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, - позивачка має право на її прийняття, - як спадкоємець першої черги.

Суд вважає, що задоволення даного позову не порушить права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки інших претендентів на спадщину у спадкодавця не має, при цьому, - позивачка в іншому порядку, ніж судовий, - не може захистити свої права на прийняття спадщини.

Суд зазначає, що завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Постановления рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування" фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом (другої черги), - правомірно скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом про визначення їй додаткового строку, - достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої рідної сестри ОСОБА_2 , - який повинен бути задоволений, - шляхом винесення судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 1223, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 4, 174- 175, 258 259, 263 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визнати причини пропуску фізичною особою, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою місто Кагарлик Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 28 вересня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), -

- шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Кагарлик Київської області), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Київ, Україна, (свідотво про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане (повторно) 18 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про смерть за № 9408, складений 08 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - поважними, та:

- встановити фізичній особі, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці місто Кагарлик Київської області, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 28 вересня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), -

- додатковий строк у три місяці з дня вступу даного рішення в законну силу, - для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Київ, Україна, (свідотво про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане (повторно) 18 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про смерть за № 9408, складений 08 червня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.