номер провадження 2-ві/824/86/2025
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Євграфової Є.П., Левенця Б.Б., Саліхова В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Київської області Горелика Євгена Борисовича, приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни, ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство юстиції України, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Київським апеляційним судом розглядаються апеляційні скарги ОСОБА_2 та приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни, подана представником ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Київської області Горелика Євгена Борисовича, приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни, ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство юстиції України, щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

10 жовтня 2025 року до апеляційного суду надійшли дві заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Євграфової Є.П., Левенця Б.Б., Саліхова В.В., які є ідентичними за змістом.

Заяви обґрунтовані тим, що судді ухвалили рішення про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою адвокатом Ковалем Ростиславом Олександровичем в інтересах приватного виконавця Микитин Оксани Степанівни. При цьому, до матеріалів скарги була долучена офіційна інформаційна довідка про припинення діяльності приватного виконавця Київської області Микитин О.С. Заявник вказує, що він не подавав позовну заяву до особи ОСОБА_4 , а відповідачем у справі є саме приватний виконавець Микитин О.С. Адвокат Коваль Р.О., подаючи апеляційну скаргу від ОСОБА_4 , не зазначає її особою, щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Заявник вважає це абсурдом, адже колегії суддів було відомо, що приватного виконавця Микитин О.С. не існує взагалі. Приватний виконавець Микитин О.С. та Микитин О.С. як особа, є різними особами юридичного права. Цей факт, на думку заявника, свідчить про неналежне виконання суддями своїх обов`язків та ігнорування ключових процесуальних обставин, що прямо ставить під сумнів їхню неупередженість та об`єктивність. Судді, як стверджує заявник, проігнорували факт припинення діяльності приватного виконавця. У справі не вирішувалось питання процесуального правонаступництва згідно зі ст. 55 ЦПК України. Посилаючись на практику ЄСПЛ, заявник наголошує, що навіть поява об`єктивного сумніву у безсторонності суду, спричинена такими процесуальними діями, є достатньою підставою для відводу. Заявник стверджує, що про ці обставини він дізнався лише при ознайомленні з апеляцією, що підтверджує своєчасність подачі заяви про відвід.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року у складі суддів Євграфової Є.П., Левенця Б.Б, Саліхова В.В. відвід суддів визнано необґрунтованим, справу передано для визначення судді у порядку ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід колегії суддів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2025 року справу призначено головуючому судді Фінагеєву В.О.

В заявах про відвід ОСОБА_1 , просив суд розгляд його заяв провести за його участю через відеоконференцію з власних технічних пристроїв.

Разом з тим, після проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до ч. 3, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

З огляду на викладене, заявлені клопотання про вирішення питання про відвід у судовому засідання з повідомленням учасників справи за участю заявника в режимі відеоконференції, задоволенню не підлягають.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, зазначені в заявах про відвід суддів Євграфової Є.П., Левенця Б.Б, Саліхова В.В., апеляційний суд вважає заяви не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З поданих Крепосняк В.І. заяв про відвід вбачається, що він заявлений з мотивів незгоди з процесуальними рішеннями та діями суддів Євграфової Є.П., Левенця Б.Б., Саліхова В.В., які полягали, як стверджує заявник, у відкритті апеляційного провадження та ігноруванні при цьому факту припинення діяльності приватного виконавця Микитин О.С., що в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

В даному випадку відсутні підстави вважати, що зазначені заявником обставини, з точки зору стороннього спостерігача, можуть викликати в останнього обґрунтовані сумніви в неупередженості та безсторонності суддів.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) розглядає інститут відводу виключно як спосіб забезпечення неупередженості, а не як інструмент для вибору судді. Заявник може подати відвід, якщо існують обґрунтовані сумніви щодо безсторонності судді, але не може просто вимагати заміни судді без наявності законних підстав.

Подані заяви не містять доводів, які б вказували на наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 36 ЦПК України, за наявності яких судді підлягають відводу.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяв позивача ОСОБА_1 про відвід суддів Євграфової Є.П., Левенця Б.Б., Саліхова В.В.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Євграфової Є.П., Левенця Б.Б., Саліхова В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Київської області Горелика Євгена Борисовича, приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни, ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство юстиції України, щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв