Справа № 490/7028/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2025 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Шведюк Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради,Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, -
У серпні 2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов від ОСОБА_3 , яка представляє інтереси позивачаОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради,Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, у якому представник просить суд ухвалити рішення, яким:
зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , такі способи участі: 1) встановити можливість перебування доньки ОСОБА_4 кожні п`ятницю, суботу та неділю у батька ОСОБА_1 ; 2) надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому в дні побачень особисто; 3) необмежене спілкування з донькою ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сдонькою.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження. Одночасно з цим витребувано у Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування, висновок щодо доцільності задоволення позовних вимог, а саме усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання цієї ухвалу суду надано висновок про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.04.2025 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання сторони та третя особа у справі не з`явилися з невідомих суду причин. Позивачем до суду подано заяву, у якій ОСОБА_1 просить провести розгляд справи за його відсутності.
Від представника органу опіки та піклування надійшла заява, у якій представник просить провести розгляд справи без його участі та при ухваленні рішення врахувати інтереси дітей. Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності, та враховуючи відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
У витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 15.08.2024 року зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її матір ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт громадянина України НОМЕР_2 ).
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва №489/2597/19 від 17.12.2018 року).

Відповідно до довідки №6466 від 15.07.2024 року ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 02.11.2023 року по теперішній час.

У висновку про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №21655/02.02.01-22/06/14/24 від 20.11.2024 року зазначено, що орган опіки та піклування Виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши йому можливість на час військового стану спілкуватися з донькою засобами телефонного зв`язку кожного дня з 18-00 до 21-00, враховуючи інтереси, стан здоров`я та бажання дитини.

У висновку зазначено, що в ході бесіди ОСОБА_5 повідомила, що вона з донькою знаходяться за кордоном через воєнний стан. З її сторони немає заборони у спілкуванні з батьком, вони часто спілкуються по відеозв`язку. У зв`язку з навчанням у дитини не завжди є можливість відповідати на дзвінки, крім цього дитина відвідує спортивну школу, заняття з гімнастики та репетиторів з математики.

Також у висновку органом опіки та піклування зазначено, що з матір`ю дитини проведено бесіду щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, формування навичок конфліктного вирішення конфліктних ситуацій в сім`ї, налагодження взаємовідносин з батьком ОСОБА_6 .

Ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України а заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 766/11784/16-ц від 10.02.2022 зазначено, що батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні порядку спілкування батька з дитиною, враховуючи інтереси дитини, перебування її за межами України та відсутність взаємної домовленості батьків, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування з цього питання слід визначити такий порядок участі батька у вихованні дитини, надавши ОСОБА_1 можливість спілкуватися з донькою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного зв`язку кожного дня з 09-00 до 21-00, враховуючи стан здоров`я, бажання та розпорядок дня дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні із малолітньою донькою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді спілкування з нею, засобами телефонного зв`язку кожного дня з 09-00 до 21-00 год враховуючи стан здоров`я, бажання та розпорядок дня дитини.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Суддя Л.М. Шолох