ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/4293/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Кучевасова А.В.

сторони:

заявник - Криворізький національний університет,

боржник - Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського,

стягувач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 вересня 2025 року, яка постановлена суддею Чайкіним І.Б. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Криворізький національний університет звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 210/4293/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського (надалі ДонНУЕТ) про поновлення на навчання в аспірантурі.

Заява обґрунтована тим, що 22 травня 2025 року Донецьким національним університетом економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського (надалі - ДонНУЕТ) отримано заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року по справі № 210/4293/24 за позовом ОСОБА_1 до ДонНУЕТ про визнання незаконним та скасування наказу про відрахування з навчання в аспірантурі.

Зазначеним рішенням суду, визнано незаконним наказ ДонНУЕТ № 3-а від 25.06.2024 року та зобов`язано ДонНУЕТ поновити ОСОБА_1 на навчання, стягнено з ДонНУЕТ судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

29 липня 2024 року наказом Міністерства освіти і науки України № 1063 «Про реорганізацію Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган Барановського» відповідача реорганізовано, шляхом приєднання до Криворізького національного університету, а згідно з п. 8 вказаного наказу керівника відповідача вивільнено згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та призначено Комісію з реорганізації Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського.

26 травня 2025 року головою Комісії з реорганізації Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського отримано електронною поштою лист державного виконавця Лідії Грицик від 19.05.2025 № 2811-34/137921 «Про відкриття виконавчого провадження», а також копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 78110088 від 19.05.2025, якою з Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського стягнено виконавчий збір приватного виконавця у розмірі 32000,00 грн., мінімальні витрати у сумі 368,00 грн.; виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн.

17.06.2025 постановою державного виконавця Лідії Грицик на ДонНУЕТ накладено штраф у подвійному розмірі, а саме у сумі 10200,00 грн.

При примусовому виконанні постанови № 78110088 від 17.06.2025 до виконавчого листа 210/4293/24 від 01.02.2025 державним виконавцем також винесено постанови № 78568208, № 78568651, № 78568399, № 78567704, № 77685756.

До виконавчого листа 210/4293/24 від 13.02.2025 державним виконавцем також винесено постанови по ВП № 77685756.

Виконати зазначені постанови боржником також не можливо через закриття рахунків.

Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області № 03-06-06/871 від 17.06.2025 рахунки ДонНУЕТ, які були відкриті за Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 № 119 з 01.01.2020, станом на 03.06.2025, закриті.

Оскільки, Криворізький національний університет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського», головою Комісії з реорганізації призначено ректора Криворізького національного університету Ступніка Миколу Івановича, саме Криворізький національний університет є особою, зацікавленою у повному, своєчасному виконанні судового рішення по справі № 210/4293/24, а тому, з метою недопущення обмеження прав учасників спірних правовідносин, просив суд: замінити сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 вересня 2025 року заяву задоволено.

Замінено боржника у виконавчих провадженнях ВП № 78568208, ВП № 78568208, ВП № 78568399, ВП № 78568651, ВП № 78567704, № 77685756, відкритих на підставі виконавчих листів по справі № 210/4293/24, виданих Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме замінено Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган Барановського на його правонаступника Криворізький національний університет (місцезнаходження: 50027, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 11, .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неврахування того, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру, станом на 01 вересня 2025 року, Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган Барановського знаходиться в стані припинення, тобто його не реорганізовано, а тому він, як юридична особа, зберігає свої права та обов?язки. Наполягає на тому, що саме відповідач Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган Барановського зобов?язаний виконувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/4293/24.

У поясненнях на апеляційну скаргу, до яких додано докази надсилання копій пояснень та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Криворізький національний університет зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 вересня 2025 такою, яка забезпечує реалізацію інтересів учасників спірних відносин та відповідає вимогам законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, стягувача Бадіцу А.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та прсив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року по справі № 210/4293/24 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського про поновлення на навчання в аспірантурі.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 3-а від 25 червня 2024 року Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського "Про відрахування здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії за невиконання індивідуального навчального плану від 25 червня 2024 року. Поновлено ОСОБА_1 на навчанні в аспірантурі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського за спеціальністю «Підприємство та торгівля» за денною формою здобуття освіти за державним замовленням та стягнуто судовий збір (а.с. 152-155).

Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення, ОСОБА_1 отримав виконавчий лист (а.с.161).

Державним виконавцем Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19.05.2025 року відкрито виконавче провадження ВП № 78568208, боржник: ДонНУЕТ, стягувач ОСОБА_1 (а.с. 249)

Державним виконавцем Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито 09.07.2025 року ВП № 78568208 боржник: ДонНУЕТ (а.с. 221)

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 09.07.2025 року відкрито ВП № 78568399 боржник: ДонНУЕТ (а.с. 226)

09.07.2025 року державним виконавцем Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито ВП № 78568651, боржник ДонНУЕТ (а.с. 227)

Державним виконавцем Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито 09.07.2025 року ВП № 78567704, боржник ДонНУЕТ (а.с. 228)

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу Державної викоанвчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито 21.04.2025 року виконавче провадження № 77685756, боржник: ДонНУЕТ, стягував: ОСОБА_1 (а.с.253)

Наказом № 1063 від 29.07.2024 року Міністерством освіти і науки України реорганізовано ДонНУЕТ, шляхом приєднання його до Криворізького національного універститету () разом з відокремленими структурними підрозділами (а.с. 215-217).

Згідно із листом Управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області рахунки Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, які були відкриті за Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 № 119 з 01.01.2020, станом на 03.06.2025 закриті (а.с.207).

Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що Криворізький національний університет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського», головою Комісії з реорганізації призначено ректора Криворізького національного університету Ступніка Миколу Івановича, а тому саме Криворізький національний університет є особою, зацікавленою у повному, своєчасному виконанні судового рішення по справі № 210/4293/24 і заміна сторонни виконавчого провадження у даній справі забезпечить права учасників спірних правовідносинта унеможливить обмеження їх прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень . Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

У разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

Протягом періоду, що розглядається, стягненню присуджених виплат перешкоджали скоріше законодавчі заходи, ніж неправомірна поведінка ДВС. З цього приводу Суд нагадує свою усталену практику, відповідно до якої позов про відшкодування шкоди до ДВС не може вважатися ефективним засобом правового захисту , якщо затримка виконання судових рішень виникла з причин, що виходять за межі повноважень ДВС (SOLOVYEVA v. UKRAINE, № 32547/03,§ 17, ЄСПЛ, від 13 грудня 2005 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що держава є відповідальною за борги державного підприємства, не дивлячись на те, що підприємство є окремою юридичною особою. Таким чином, держава є відповідальною за невиплату заявнику сум, присуджених йому рішеннями, що винесені проти такого підприємства. Суд вважає, що Уряд не продемонстрував, що підприємство мало достатню інституційну та операційну незалежність від держави, щоб звільнити державу від відповідальності за Конвенцією за дії чи бездіяльність цього підприємства. Таким чином, Суд вирішує, що держава є відповідальною за борги такого підприємства, як наведено у цій справі (див., наприклад, рішення у справі Garkusha v. Ukraine, заява № 4629/03, пункт 25, рішення від 13 грудня 2005 року; рішення у справі Martynov v. Ukraine) заява № 36202/03, пункт 23, рішення від 14 грудня 2006 року; та рішення у справі Solovyev v. Ukraine, пункт 20). Суд зауважує, що рішення суду від 4 листопада 2003 року та від 2 червня 2006 року залишалися невиконаними близько 4 років і 8 місяців та 2 років і 1 місяця відповідно. Суд нагадує, що він вже встановлював порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, які стосувалися аналогічних питань (див., наприклад, рішення у справі Garkusha, згадане вище, пп. 24-25, рішення у справі Mykhaylenky and Others, згадане вище, п. 55, та рішення у справі Voytenko, згадане вище, пп. 39-43). Розглянувши всі подані матеріали, Суд вирішує, що Уряд не надав жодного переконливого факту чи аргументу який дозволив би Суду дійти іншого висновку у цій справі. Таким чином, у цій справі має місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (STANKOVSKAYA v. UKRAINE, № 20984/04, § 25 - 30, ЄСПЛ, від 11 грудня 2008 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) вказано, що при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання, шляхом поділу в розподільчому балансі, визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення, правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий . …Отже, уже з дня державної реєстрації АТ Укрзалізниця мало право здійснювати будь-які види господарської діяльності, які потребували ліцензій чи дозволів, на підставі ліцензій та інших дозвільних документів, отриманих підприємствами залізничної галузі, які знаходилися в процедурі припинення, включаючи ДП Донецька залізниця. З огляду на викладене вище висновки судів попередніх інстанцій про те, що відсутність в ЄДР запису про припинення ДП Донецька залізниця свідчить про те, що правонаступництво не відбулося, є помилковими. ...Державна реєстрація рішення про припинення ДП Донецька залізниця була здійснена 25 листопада 2014 року. Таким чином, на момент звернення до суду ДП Донецька залізниця знаходилася в процедурі припинення більш як два роки, а на момент розгляду цієї справи судом касаційної інстанції - більше п`яти років. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи , то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) зазначено, що забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зроблено висновок, що у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема, у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації .

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом (частина друга статті 167 ЦК України).

На юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 82 ЦК України).

Колегія суддів зауважує, що наказом № 1063 від 29.07.2024 року Міністерством освіти і науки України реорганізовано ДонНУЕТ, шляхом приєднання його до Криворізького національного універститету () разом з відокремленими структурними підрозділами (а.с. 215-217).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог, комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання, правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

З урахуванням того, що пунктом 3 наказу № 1063 від 29.07.2024 року установлено, що Криворізький національний університет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Донецького національного з університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського та використовує у своїй діяльності ліцензії на надання освітніх послуг, видані Донецькому національному університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, до переоформлення ліцензій в установленому законодавством порядку.

При цьому, факт правонаступництва не пов`язується з державною реєстрацією припинення Донецького національного з університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, датою виникнення універсального правонаступництва Криворізького національного універститету щодо Донецького національного з університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання цього наказу, а тому не можна вважати прийнятними доводи апеляційної скарги щодо відсутності у реєстрі запису про припинення юридичної особіи.

Аналогічні висновки вказані у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц.

За таких обставин, встановивши, що Криворізький національний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Донецького національного з університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги, зазначених висновків суду не спростовують, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, а тому не заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року

Головуючий:

Судді: