Справа № 211/9002/25
Провадження № 2/211/4100/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костенко Є.К.,
за участю секретаря Гоєнко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Дружківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю,
Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву.
Позивач разом з позовною заявою надав суду письмову заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач відзив на позов суду не надав, про причину неявки до суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно з поданою заявою ОСОБА_1 отримав статус безробітного в Центрі зайнятості з 15.08.2022 року та перебував на обліку по 22.03.2023 року, що підтверджується копією заяви від 15.08.2022 року та копією персональної картки № НОМЕР_1 від 15.08.2022.
За наслідками проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України було встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний відносився до категорії зайнятого населення, оскільки був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.06.2012, що підтверджується копією акту розслідування страхових випадків № 175 від 22.03.2023, а також даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, про що свідчить його особистий підпис.
Згідно з копією поштової квитанції від 27.03.2024 ОСОБА_1 була направлена претензія про відшкодування коштів від 25.03.2024 № 05/449/01-46-24, про те вказані кошти останнім повернуті не були.
За приписами абз. 5 підп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного, зокрема, з дня забезпечення роботою самостійно.
За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ зареєстровані безробітні особи зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Одночасно п.5 ч. 1 ст. 1 Закону № 5067-УІ встановлено право кожного на вільне обрання зайнятості, яка є реалізацією права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов`язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб.
Підприємницька діяльність в України є самостійною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, що визначено у ст. 42 Господарського кодексу України.
При цьому у статті 50 ЦК України зазначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Державна реєстрація фізичних осіб підприємців, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» - це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою. Позбавляється фізична особа-підприємець статусу підприємця здати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч.8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 року № 755-ІV).
Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства якщо фізична особа, реалізуючи своє право на підприємницьку діяльність, отримала статус фізичної особи-підприємця шляхом державної реєстрації підприємницької діяльності, то з дати такої реєстрації ця особа вважається, як така, що забезпечує себе роботою самостійно, здійснює на власний ризик господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, маючи право на вільне обрання зайнятості, незалежно від того чи отримує така особа дохід від підприємницької діяльності чи ні, вона вважається такою, що забезпечує себе роботою самостійно, а отже відноситься до зайнятого населення та не має права на допомогу по безробіттю до моменту державної реєстрації припинення своєї підприємницької діяльності шляхом внесення у Єдиний державний реєстр відповідного запису.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не надано.
На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Дружківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 14.10.2025 року.

Суддя Костенко Є. К