Справа №567/1566/25
Провадження №2/567/646/25
У Х В А Л А

29.09.2025 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

вивчивши зустрічну позовну заяву з доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що відповідачка в 2019 році залишила сім`ю та почала проживати окремо. З того часу участі у матеріальному утриманні доньки не бере взагалі. Дитина проживає разом з ним та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Однак самостійно він не взмозі забезпечити достатній рівень життя для їхньої спільної доньки, достатній для її віку, оскільки ніде не працює, заробітної плати не отримує. Фактично весь його дохід складається із коштів, які надають йому його батьки та доходу в натуральній формі, який він отримує від обробітку присадибної ділянки. Відтак самотужки утримувати їхню спільну доньку він не має змоги, що й спонукало його звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 12.09.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті, зокрема, відповідачці встановлено строк 15 днів для подання відзиву на позовну заяву та/або зустрічного позову до позивача. Крім того, згідно вищевказаної ухвали задоволено клопотання ОСОБА_2 та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про факти перетину державного кордону України у будь-якому напрямку за період з 01 січня 2022 року по даний час громадянкою України ОСОБА_1 .

Вищевказана ухвалу суду та позовна заява з додатками, які направлялися для вручення відповідачці ОСОБА_1 , повернулися до суду 23.09.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата.

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вречення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зарестровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки виконкому Острозької міської ради від 10.09.2025 року, зареєстроване місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 та саме за вказаною адресою відповідачці ОСОБА_1 направлялися позовна заява з додатками та інші процесуальні документи.

26.09.2025 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Гладюк Т.В. у встановлений судом строк подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють смостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування зустрічного позову представник відповідачки зазначає, що остання з 12.04.2018 року перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбу, та від спільного проживання до шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що на даний час Острозьким районим судом Рівненської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що після укладення шлюбу подружжя проживало у житловому будинку, який належить батькам ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де після народження була зареєстрована та проживала дитина ОСОБА_3 . Їхня сім`я не мала постійного заробітку, що призводило до непорозумінь та суперечок. ОСОБА_2 ніде не працював та згодом почав їздити на заробітки за кордон до Польщі, при цьому залишав дружину з маленькою дитиною без грошей в будинку своїх батьків. Зароблені кошти ОСОБА_2 не передавав у сімейний бюджет. Стосунки між подружжям стали напруженими та неприязними. У зв`язку з матеріальною скрутою ОСОБА_1 була змушена шукати роботу для забезпечення дитини. Оскільки сумістити роботу та догляд за дитиною було неможливо, а тому у період своєї роботи, коли вона їздила в м.Київ, доньку доглядали за згодою батьки ОСОБА_2 . При поверненні з роботи ОСОБА_1 проживала з донькою за місцем її реєстрації у батьків ОСОБА_2 .

Вказує, що ОСОБА_2 постійно був відсутній, доньку не доглядав, дитина проживала з матір`ю, та коли матір від`їздила на роботу дитина проживала з дідом та бабою, які нею піклувалися.

Вважає, що реєстрація батька і дитини за однією адресою не підтверджує факту догляду та утримання ним дитини.

Висновок органу опіки та піклування Острозької райдержадміністрації від 26.06.2019 року щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком вважає безпідставним, оскільки такий висновок був складений без участі та без врахування думки ОСОБА_1 і вважає, що такий висновок не є доказом на підтвердження належного виконання батьком своїх обов`язків з дати складення такого висновку до часу звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Вказує, що ОСОБА_1 не покидала свою доньку, займалася її розвитком, доглядала та утримувала її. В період перебування у від`їздах на роботу до м.Києва перераховувала кошти на утримання доньки для батьків ОСОБА_2 , підтримувала постійний зв`язок із дитиною, та по приїзду з роботи проживала з донькою за місцем її реєстрації у батьків ОСОБА_2 .

Зазначає, що у лютому-березні 2022 року батьки ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 вивезли малолітню дитину за кордон, де перебували до березня 2025 року. Та під час перебування дитини за кордоном ОСОБА_1 знаходила можливість для спілкування та матеріального забезпечення дитини.

Вказує, що з метою уникнути мобілізації та маючи намір виїхати за кордон ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням, щоб остання погодилася на позбавлення її материнських прав, на що ОСОБА_1 категорично відмовилась. ОСОБА_2 після отримання відмови повідомив для ОСОБА_1 , що вона дитину не побачить та він буде звертатися в суд з позовами до неї.

Зазначає, що інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 стали предметом маніпуляцій її батька ОСОБА_2 . На даний момент ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою та позбавляє останню материнського піклування.

Для ОСОБА_1 стало відомо, що батьки ОСОБА_2 забрали дитину із зареєстрованого місця її проживання в інше житло, та не повідомляють адресу перебування дитини і не дають можливості спілкуватися з нею.

Вказує, що ОСОБА_1 створила всі умови для проживання дитини разом з нею у м.Полтаві, водночас зазначає, що з метою працевлаштування ОСОБА_1 з 11.08.2025 року проходить навчання інтеграційний курс у Фонді освіти та інтеграційної роботи (м.Берлін) та отримує соціальну допомогу. Крім того, в м.Берлін ОСОБА_1 забезпечена орендованим житлом.

Вважає, що ОСОБА_1 створила належні умови для спільного проживання з донькою та докладає всіх зусиль, щоб працевлаштуватись та забезпечити безпечні умови для навчання, розвитку та здоров`я доньки, та остання з урахуванням її віку потребує материнської уваги, та не зважаючи на проживання дитини окремо від ОСОБА_1 , остання бажає брати участь у вихованні доньки та виконувати свої материнські обов`язки, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним зустрічним позовом.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

З практики Європейського Суду слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом (рішення ЄСПЛ «Надточій проти України», «Гурепка проти України № 2»).

За змістом ст.ст.5, 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість : керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно п.3 ч.2 ст.49, ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, який відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України встановлюється судом та не може бути менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.6 ст.30 ЦПК України зустрічний позов, незалежно від його підсудності пред`являється в суд за місцем розгляду первісного позову.

Згідно з ч.2, 3 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно ч.1 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 194, ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.193 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викледене, суд вбачає фактичні та правові підстави для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та зі змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини вбачається, що обидва позови взаємопов`язані та виникли з одних правовідносини, тому суд приходить до висновку, що спільний їх розгляд є доцільним, у зв`язку з чим зустрічний позов слід прийняти до спільного розгляду з первісним та вимоги за зустрічною позовною заявою слід об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

Окрім того, разом із зустрічним позовом представник ОСОБА_1 - адвокат Гладюк Т.В. звернулася з клопотанням про витребування доказів, в якому просить:

- витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про факти перетинання державного кордону України у будь-якому напрямку малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2022 року по даний час;

- витребувати з виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради (його структурного підрозділу Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради) акт обстеження умов проживання для малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у лютому-березні 2022 року батьки ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 вивезли малолітню дитину ОСОБА_3 за кордон, де перебували до березня 2025 року. Вказані обставини можуть бути підтверджені інформацією про перетин малолітньою ОСОБА_3 державного кордону України. Зазначає, що самостійно не має можливості надати суду дану інформацію без згоди особи, якої вона стосується. Вказуючи на те, що зазначені докази можуть підтвердити обставини, що впливають на визначення місця проживання дитини просить клопотання задовольнити. Водночас в частині обгрунтування клопотання про витребування акту обстеження умов проживання для малолітньої дитини ОСОБА_3 в вкартирі в м.Полтаві жодних доводів та обгрунтувань не наводить.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, та відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно подати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій ст.83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Кодексом.

Згідно ч.6 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Оскільки встановлення обставин, на які посилається представник ОСОБА_1 адвокат Гладюк Т.В. має істотне значення для вирішення справи, а відповідачка (позивачка за зустрічним позовом), як сторона у справі, особисто не має можливості отримати зазначені докази в Державній прикордонній службі України, та з урахуванням того, що клопотання подано у строки, визначені ч.2 ст.83 ЦПК України, суд приходить до висновку, що клопотання про витребування доказів з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підлягає задоволенню.

При вирішенні клопотання про витребування доказів з виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради (його структурного підрозділу Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради) суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на піставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно подати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій ст.83 цього Кодексу.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Гладюк Т.В. звертаючись до суду з вищевказаними клопотаннями про витребування доказів не наводить будь-яких доводів чи обгрунтувань заявленого клопотання в частині витребування акту обстеження умов проживання для малолітньої дитини та не не повідомляє суду жодних обставин, які б вказували на існування будь-яких перешкод чи поважних причин, які б унеможливлювали можливість самостійно отримати такий доказ, фактично перекладаючи свій обов`язок зі збирання доказів на суд, а відтак з урахуванням принципу змагальності, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні вищевказаного клопотання в частині витребування доказів з виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради (його структурного підрозділу Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.49, 81, 193, 259-261 ЦПК України, -

ухвалив:

Прийняти до спільного розгляду та об`єднати в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини зустрічну позовну заяву відповідачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання малолітньої дитині та стягнення аліментів на утримання дитини.

Здійснити перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Острозького районного суду Рівненської області на 12 листопада 2025 р. об 11 год.

Відповідач за зустрічним позовом протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали має право подати відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до ст.ст. 178, 191 ЦПК України.

Роз`яснити відповідачу за зустрічним позовом, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем за зустрічним позовом відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачці за зустрічним позовом п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3, 5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач за зустрічним позовом не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивачки за зустрічним позовом на відзив, до початку розгляду справи по суті має право підготувати заперечення на відповідь на відзив та направити позивачці за зустрічним позовом й суду, з підтвердженням такого направлення позивачці за зустрічним позовом.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В підготовче судове засідання викликати сторони по справі.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/.

Копію ухвали надіслати сторонам та третім особам.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гладюк Т.В. про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Володимирська, 26, ел.адреса - ) відомості про факти перетину державного кордону України у будь-якому напрямку за період з 01 січня 2022 року по даний час громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Витребувані докази надати суду у строк до 12 листопада 2025 року.

В задоволенні іншої частини клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гладюк Т.В. про витребування доказів відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7, 8 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.