Провадження № 2/686/7362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі судді Павловської А.А.,

справа № 686/22619/25

сторони:

-позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

-відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(письмове провадження)цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В серпні 2025 позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування поданого позову АТ «ПУМБ» зазначено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

- 21.01.2018 укладено кредитний договір № 01, за яким відповідачу видано кредит в сумі 44600 грн.

- 08.03.2023 укладено кредитний договір №, за яким відповідачу видано кредит в сумі 16 128,88грн.

- 08.03.2023 укладено кредитний договір №, за яким відповідачу видано кредит в сумі 13779,16 грн.

Разом з тим, позивач стверджує, що відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.

Відтак, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за договором № 01 станом на 09.04.2025 складає 68884,37 грн., з яких: 44516,14 грн. заборгованість за кредитом; 24368,23 грн. заборгованість за процентами .

Заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за договором № станом на 09.04.2025 складає 20988,49 грн., з яких: 15654,81 грн. заборгованість за кредитом; 1,96 грн. заборгованість за процентами, 5331,72 грн. заборгованість за комісією.

Заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за договором № станом на 09.04.2025 складає 18041,18 грн., з яких: 13484,18 грн. заборгованість за кредитом; 1,89 грн. заборгованість за процентами, 4555,11 грн. заборгованість за комісією.

Відповідач відзиву до суду не подала.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.10.2025 ухвалено рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачкою укладено кредитні договори:

- 21.01.2018 № 01 на суму кредиту 1000 грн.,

- 08.03.2023 № на суму кредиту 16 128,88грн.

- 08.03.2023 № на суму кредиту 13779,16 грн.

Відповідно до умов Договору № 01 від 21.01.2018 позичальниці відкрито відновлювальну кредиту лінію, встановлено кредитний ліміт у сумі 1000,00 грн., в частині платежів за договором та строків їх сплати у відповідній заяві умови відсутні (арк. спр. 27).

Відповідно до умов Договору № від 08.03.2023 позичальниці встановлено кредитний ліміт у сумі 16128,88 грн. строком на 36 місяців з дня надання кредитного ліміту та стандартною процентною ставкою 0,01 % річних, розміром комісії 1,4%. Матеріали справи містять платіжну інструкцію на вказану суму виданого позивачем відповідачу кредиту (арк. спр. 39).

Відповідно до умов Договору № від 08.03.2023 позичальниці встановлено кредитний ліміт у сумі 13779,16 грн. строком на 48 місяців з дня надання кредитного ліміту та стандартною процентною ставкою 0,01 % річних, розміром комісії 1,4%. Матеріали справи містять платіжну інструкцію на вказану суму виданого позивачем відповідачу кредиту (арк. спр. 39).

Як вбачається із виписки по рахунках відповідачки за договором від 21.01.2018, відповідачка отримала від позивача кошти в загальній сумі 519772,73 грн., 477462,68 грн. Залишок неповернутих коштів складає 42310,05 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № від 08.03.2023, відповідачка свої зобов`язання до Договором не виконала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 09.04.2025 в сукупному розмірі складає 20988,49 грн., з яких: 15654,81 грн. заборгованість за кредитом; 1,96 грн. заборгованість за процентами, 5331,72 грн. заборгованість за комісією

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № від 08.03.2023, відповідачка свої зобов`язання до Договором не виконала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 09.04.2025 в сукупному розмірі складає 18041,18 грн., з яких: 13484,18 грн. заборгованість за кредитом; 1,89 грн. заборгованість за процентами, 4555,11 грн. заборгованість за комісією.

З метою досудового врегулювання спору АТ «ПУМБ» Чукіані Е.Д. 10.04.2025 за вих. № КНО-44.2.2/580 спрямовано повідомлення-вимогу про погашення заборгованості за Договором № 01, Договором №, Договором № (рах. НОМЕР_1 ) на загальну суму 107914,04 грн., яка залишена відповідачкою без реагування.

4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо кредитного договору №01 від 21.01.2018.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Відповідно до змісту заяви відповідачки від 21.01.2018, позичальниці встановлено кредитний ліміт у сумі 1000,00 грн. Строк договору та погоджені відсотки у заяві відсутні, а позивачам не доданого до матеріалів справи доказів їх узгодження сторонами.

Відповідач користувалась кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснювала платежі, а також поповнювала картку, про що свідчить виписка за рахунком (арк.спр.50-63). Враховуючи інформацію, яка міститься у наявній в справі виписці за договором №б/н, сума фактично отриманих позичальником кредитних коштів склала 519772,73 гри. Відповідачем повертались банку кошти на погашення заборгованості та вказана сума у підрахунку в загальному розмірі склала 477462,68 грн. Таким чином, різниця між отриманих та погнутих коштів складає 42310,05 грн.

Тому фактично отримані та не повернуті позичальником кошти 42310,05 грн. підлягають до стягнення як тіло кредиту, в решті в задоволення цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Щодо кредитних договорів № від 08.03.2023 та № від 08.03.2023.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Таким чином, між сторонами в належній формі укладено зазначені кредитні договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а саме надав відповідачці кредит в розмірі та на умовах, узгоджених сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачка прострочила виконання своїх зобов`язань, створивши заборгованість за тілом кредиту і процентами. В цій частині позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зважаючи на зазначене вище, суд сприймає умови кредитного договору № від 08.03.2023, кредитного договору № від 08.03.2023 укладених між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 в частині стягнення комісійних платежів, як такі, що є несправедливі по відношенню до позичальника, адже в договорі не зазначено, за який конкретно перелік послуг вони нараховуються. Тому вони не підлягають до включення до загальної суми заборгованості. Відтак, слід відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що поданий АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення. З відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість:

-за кредитним договором від 21.01.2018 № 01 у сумі 42310,05 грн. тіла кредиту,

-за кредитним договором від 08.03.2023 № 10323,06 грн., з яких: 15654,81 грн. заборгованість за кредитом; 1,96 грн. заборгованість за процентами,

-за кредитним договором від 08.03.2023 № 13486,07 грн., з яких: 13484,18 грн. заборгованість за кредитом; 1,89 грн. заборгованість за процентами,

що разом становитиме 66119,18 грн.

5. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 1484,21 грн., виходячи із розрахунку: 66119,18 грн. присуджених коштів х 2422,40 грн. сплаченого судового збору : 107914,04 грн. заявлених до стягнення коштів.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість у сумі 66119,18 грн. і судовий збір у сумі 1484,21 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення його тексту до Хмельницького апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: