Провадження № 2/591/2053/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін судову справу єдиний унікальний номер: 592/11346/25 про відшкодування шкоди

позивач - ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 /

представник позивача адвокат Грицик Геннадій Олексійович

відповідач Сумська міська рада

вимоги позивача: стягнення за рахунок коштів місцевого бюджету на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 12 000 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

14.07.2025 через єдину інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» представник позивача Грицик Геннадій Олексійович в інтересах ОСОБА_1 подав до Ковпаківського районного суду м. Суми позов до Сумської міської ради про відшкодування шкоди, у якому просить стягнути з Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12 000.00 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн (по 10 000.00 грн за кожне незаконне притягнення).

15 липня 2025 року Ухвалою суд матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської міської ради про відшкодування шкоди передав на розгляд за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Заявлені позовні вимоги мотивовано представником позивача тим, що 26 серпня 2024 року адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Сумської міської ради розглянула справи №1555 та № 1556, складені за протоколами №100836 та №100837 ОСОБА_2 (начальником відділу) та Бойком Віталієм Петровичем (заступником начальника відділу) департаменту інспекційної роботи Сумської міської ради, відносно позивачки за ознаками адміністративного правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак за результатами розгляду вищевказаних справ комісія постановила закрити адміністративні провадження на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП. З огляду на вищевикладене, представник позивача вказує, що орган місцевого самоврядування через своїх посадових осіб вчинив протиправні дії відносно позивачки, а саме склав постанови про адміністративне правопорушення без належного обґрунтування, доказів та встановлення суб`єкта, з чим ОСОБА_1 вимушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката. Крім того, представник позивачки наголошує на тому, що вказані дії спричинили позивачці моральні страждання, оскільки остання витратила час, нерви, змушена була з`являтися на розгляд справ та надавати пояснення по справах.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судову справу передано для розгляду головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

06 серпня 2025 року Ухвалою суд позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської міської ради про відшкодування шкоди залишив без руху, надавши строк десять днів з дня вручення заявнику ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

11.08.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, а також позовну заяву у новій редакції в частині найменування відповідача та його коду в прохальній частині.

У позовніфй заяві у новій редакції позивач просить суд стягнути з Сумської міської ради () за рахунок коштів місцевого бюджету на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 12 000.00 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000.00 грн.

20.08.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача надав відзив на вищевказану позовну заяву, в якій вказує, що відповідачем по даній справі визнано Сумську міську раду, однак жодної позовної вимоги відносно вказаної сторони позивачем не заявлено, так як шкода була завдана позивачці саме незаконними діями посадових осіб Департаменту інспекційної роботи Сумської міської ради. Також представник відповідача наголошує на тому, що Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради є виконавчим органом Сумської міської ради, утвореним відповідачем та являється юридичною особою (код ЄРДПОУ 45068839). Крім того, представник відповідача вказує, що представником позивача не надано жодних доказів спричинення позивачці моральної/матеріальної шкоди Сумською міською радою, а також необґрунтовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та настання негативних наслідків для позивача, тобто завданою їй моральної/матеріальної шкоди. Тому в вищезгаданому позові просить відмовити у зв`язку з неналежним відповідачем.

У порядку частини другої статті 191 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Інші процесуальні дії передбачені пунктом 3 частини третьої статті 265 ЦПК, судом не здійснювались.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що 13.08.2024 начальником відділу контролю благоустрою управління територіального контролю Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради Рідченко Оленою Володимирівною складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДІР СМР №100836 стосовно ОСОБА_1 , в якому вказано, що 12.08.2024 о 14:40 год. під час обстеження території міста Суми виявлено, що гр. ОСОБА_1 проводила земельні роботи (з метою ремонту фундаменту) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 без дозволу, отриманого у встановленому порядку, чим порушила вимоги п. 13, розділу ХІІ додатку до Рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР «Про затвердження Правил благоустрою міста Суми» за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно статті 152 КУпАП.

13.08.2024 заступником начальника відділу контролю благоустрою управління територіального контролю Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради Бойком Віталієм Петровичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДІР СМР №100837 стосовно ОСОБА_1 , в якому вказано, що 12.08.2024 о 14:40 год. під час обстеження території міста Суми виявлено, що гр. ОСОБА_1 проводила будівельно-монтажні роботи з облаштування фундаменту без огородження місця проведення робіт, чим порушила вимоги п. 29, розділу ХІІ додатку до Рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР «Про затвердження Правил благоустрою міста Суми» за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до статті 152 КУпАП.

Згідно Постанов №№1555 та 1556 провадження у вищевказаних справах, передбачених статтею 152 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закриті у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення у присутності адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради в складі: голови комісії - Бикової Р.Ю., заступника голови комісії Брязкуна Г.В., відповідального секретяря Васюри Н.О., членів комісії Бурсової М.В., Голопьорової Р.В., Даценко Г.В., Рибалки М.В., Качанової О.М., Паращюка Ю.В. за участю адвоката Заліської Т.М. - Грицик Г.О.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1.1. розділу І Положення про Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 05 червня 2025 року №5596-МР, визначено, що Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради євиконавчим органом Сумської міської ради, утвореним відповідачем.

Пунктом 1.2. розділу І Положення вищезгаданого вказано, що Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради є юридичною особою та зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ().

Відповідно до пункту 1.4 розділу І Положення про Департамент інспекційної роботи Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 05 червня 2025 року №5596-МР вказано, що у Департаменті перебувають на службі посадові особи органів місцевого самоврядування, які мають відповідні повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, службовці та обслуговуючий персонал.

Тому з вищевикладеного, суд вбачає, що обставини наведені у поданій позовній заяві позивачки стосовно того, що завдана їй моральна та матеріальна шкода є наслідком незаконних дій посадових осіб Департаменту інспекційної роботи Сумської міської ради, а не Сумської міської ради.

Отже, суд зауважує, що позивач звернувся з позовною заявою до неналежного відповідача з огляду на таке.

Мотиви, якими керується Суд, та застосовані норми права

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК).

Під час вирішення цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог установлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають зі встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, ніж закон. Більш того, керуючись положеннями ЦПК, така функціональність суду має імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду відображається в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Відповідно до стст. 2,4 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України /надалі ЦК/ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається зі змісту стст. 51,175 ЦПК, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень статті 51 ЦПК.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено пунктом 1 частини першої статті 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Статтею 51 ЦПК урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом статті 51 ЦПК належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи чи за клопотанням Відповідача.

У даній справі, позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось. Звертаючись до суду з позовом, позивач не визначив належного відповідача.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З аналізу положень статті 13 ЦПК вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом положень стст.12,81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Водночас позивач всупереч вимогам частинам 1-3 ст.51 ЦПК своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісних відповідачів належними відповідачами, або залучення у справі як співвідповідачів, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до Сумської міської ради, який не є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи чи за клопотанням відповідача, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Керуючись стст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , яку підписав представник адвокат Грицик Геннадій Олексійович до Сумської міської ради про відшкодування шкоди, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Грицик Геннадій Олексійович Ордер на надання правничої допомоги СЕРІЯ ВІ №1238707 від 21.08.2024; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3525 від 7 липня 2020 року.

Відповідач: Сумська міська рада , місцезнаходження юридичної особи: майдан Незалежності, 2 м. Суми, 40030, Україна.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя А. І. Косар