Справа № 450/1939/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 жовтня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Свищо В.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у загальному позовному проваджені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1036360,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 27.11.2024 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 мобільні телефони марки Apple iPhone 16 Pro Max 1TB Desert Titanium (MYX63) у кількості 10 штук. За домовленістю, вищезазначені телефони ОСОБА_3 обіцяв продати, оскільки за його словами, у нього були вже клієнти, які готові їх купити. В наслідок чого 28.11.2024 року ОСОБА_3 поверне (оплатить) ОСОБА_2 грошові кошти за ці телефони у розмірі 20 000,00 доларів США. Проте, своє зобов`язання ОСОБА_3 не виконав, кошти у визначений строк не повернув. Для врегулювання та повернення коштів ОСОБА_2 звернувся до ТзОВ «Міжнародний альянс захисту кредиторів», який діє на підставі витягу НБУ від 10.12.2024 року, з яким 04.04.2025 року було підписано відповідний договір про надання послуг. Після комунікації та встановлення контакту завдяки ТзОВ «Міжнародний альянс захисту кредиторів» 22.04.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено угоду про врегулювання заборгованості в якій вказано, що разі недотримання ОСОБА_3 своїх зобов`язання, дана Угода втрачає свою силу і сторони підтверджують зобов`язання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 25 000,00 доларів США. Проте, ОСОБА_3 ухиляється оплачувати заборгованість згідно домовленостей зазначених в угоді про врегулювання заборгованості від 22.04.2025 року. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, проте представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також, зазначив, що із заявою від 06.10.2025 року, поданою представником відповідача ОСОБА_1 щодо розтрочення виконання рішення суду шляхом здійснення часткових платежів по 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, протягом 10 місяців ( 2500 * 10=25 000) позивач погоджується та просить її задовільнити.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач визнає позов та у зв`язку з важким матеріальним становищем просить розстрочити виконання рішення суду строком на 10 (десять) місяців зі сплатою коштів кожного місяця рівними частинами по 2500, 00 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили.

18.06.2025 року ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

03.09.2025 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено угоду про врегулювання заборгованості, згідно з якою сторони дійшли згоди, що загальний розмір боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 становить 20000 дол.США. /а.с.10-11/.

Згідно з п.2.2 Угоди, ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання повернути борг у розмірі 20000 дол. США.

Відповідно до п.3.4 Угоди, у разі недотримання ОСОБА_3 зобов`язання, передбаченого п.3.1, дана Угода втрачає свою силу і сторони підтверджують зобов`язання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 25000 дол.США.

Проте, відповідач зобов`язання не виконав, заборгованість не повернув.

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов та не заперечив щодо існування зобов`язань перед ОСОБА_2 у розмірі 25000 дол.США.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд, враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, заборгованість позивачу у визначений строк не повернув, а також враховуючи, що відповідачем подано заяву про визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що вимога про стягнення заборгованості є підставною, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 25000 доларів США.

Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 8290,90 грн. /а.с.1/.

Згідно із частиною першою статті 435 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання, яке не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

З урахуванням обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, позиції позивача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США боргу, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09.05.2025 року -1 036 360 (один мільйон тридцять шість тисяч триста шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 8290 (вісім тисяч двісті дев`яносто) грн. 90 коп.

Розстрочити виконання цього рішення на десять місяців із щомісячними платежами у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складений 15 жовтня 2025 року.

Суддя:

Оригінал рішення.