МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. Справа № 370/2332/25

Провадження № 2/370/797/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с-щі Макарів Київської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі свого представника адвоката Ганенка Р.А. звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказала, що гром. ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, бланк серія КВ № 030509, зареєстрованого за № 068 від 10.03.2004 р., належало право власності на земельну ділянку площею 1,900 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0022, яка розташована на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшла зазначена вище земельна ділянка.

Єдиними спадкоємцями за законом померлої ОСОБА_2 були її батько, ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 .

Дітей ОСОБА_2 не мала, зі своїм чоловіком, ОСОБА_5 вона розлучилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, оскільки батьки померлої ОСОБА_2 не знали про наявність у неї права власності на зазначену вище земельну ділянку, вони не подавали заяви про прийняття спадщини після смерті своєї дочки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину ОСОБА_4 , є її чоловік, ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, після смерті якого відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями за законом другої черги до майна померлого ОСОБА_3 були брат спадкодавця ОСОБА_6 та сестра померлого ОСОБА_7 , однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки у справі ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, є позивачка по справі, ОСОБА_1 .

Позивачка на підставі ст. 1264 ЦК України входить до четвертої черги спадкоємців за законом до майна померлого ОСОБА_3 як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.07.2013 р. № 2377, яким посвідчується право власності позивачки на нежитлову будівлю в АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_3 .

Оскільки на час відкриття спадщини померлий ОСОБА_3 не мав зареєстрованого місця проживання, спадкову справу до його майна було заведено Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ч. 2 ст. 1221 ЦК України.

У 2024 році позивачці стало відомо про те, що дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , є власником зазначеної вище земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0022.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Л.М. із заявою щодо відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку з тим, що позивачка не відноситься до жодної черги зі спадкоємців за законом.

У зв`язку з вище викладеним, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просила суд: визнати за нею, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,900 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0022.

Ухвалою суду від 06.08.2025 року позов ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Узинської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 305 за 2012 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ; від Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 ).

Витребувані докази надійшли до суду 21.08.2025 р. та 22.09.2025 р. та приєднані до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в цей же день.

У судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Ганенка Р.А. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити.

Відповідач згідно поданого клопотання просив розглянути справу за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Гром. ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, бланк серія КВ № 030509, зареєстрованого за № 068 від 10.03.2004 р., належало право власності на земельну ділянку площею 1,900 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0022, яка розташована на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшла зазначена вище земельна ділянка.

Єдиними спадкоємцями за законом померлої ОСОБА_2 були її батько, ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 (а.с. 16, 17, 43).

Дітей ОСОБА_2 не мала, зі своїм чоловіком, ОСОБА_5 вона розлучилася 03.08.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, бланк серія НОМЕР_2 (а.с. 17).

Як вказала позивач та що не заперечив відповідач, оскільки батьки померлої ОСОБА_2 не знали про наявність у неї права власності на зазначену вище земельну ділянку, вони не подавали заяви про прийняття спадщини після смерті своєї дочки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, бланк серія НОМЕР_3 (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину ОСОБА_4 , є її чоловік, ОСОБА_3 (а.с. 20). Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.05.2008 р. № 4-822 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, бланк серія НОМЕР_4 (а.с. 22), після смерті якого відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями за законом другої черги до майна померлого ОСОБА_3 були брат спадкодавця ОСОБА_6 та сестра померлого ОСОБА_7 , однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки у справі ОСОБА_1 . Наведені обставини вбачаються зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2013 р. № 2377 (а.с. 23), а також підтверджуються заявами наявними у матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 (а.с. 54, 54 зворот).

Єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, є позивачка по справі, ОСОБА_1 .

Позивачка на підставі ст. 1264 ЦК України входить до четвертої черги спадкоємців за законом до майна померлого ОСОБА_3 як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Наведені обставини підтверджуються рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2012 р. у справі №2605/13867/12 (а.с. 24-25).

Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.07.2013 р. № 2377, яким посвідчується право власності позивачки на нежитлову будівлю в АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_3 (а.с. 68), а також свідоцтво про право на спадщину за законом щодо іншого майна (а.с. 68 зворот-69).

Оскільки на час відкриття спадщини померлий ОСОБА_3 не мав зареєстрованого місця проживання, спадкову справу до його майна було заведено Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ч. 2 ст. 1221 ЦК України.

У 2024 році позивачці стало відомо про те, що дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , є власником зазначеної вище земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0022.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Л.М. із заявою щодо відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку з тим, що позивачка не відноситься до жодної черги зі спадкоємців за законом (а.с. 29).

З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.07.2025 р. вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена (а.с. 30).

Відповідно до ст. 1221 ЦК України (в редакції станом на час відкриття спадщини ОСОБА_2 ) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

На запит державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 14.09.2024р. №2291/02-14 Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві повідомив про те, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться (а.с. 26, 27).

Відповідно до записів у згаданому вище державному акті на право власності на земельну ділянку, на право власності на земельну ділянку, бланк серія КВ № 030509, зареєстрованого за № 068 від 10.03.2004 р., на день смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою на час смерті ОСОБА_2 були зареєстровані її батько, ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою ЖЕК «Лук`янівка» від 09.01.2008 р. №30 (а.с. 28).

Також зі змісту спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві спільної часткової власності батькам ОСОБА_2 .

А тому за наведених обставин можна обґрунтовано вважати, що останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 .

З врахуванням змісту ст. 1221 ЦК України (в редакції станом на час відкриття спадщини ОСОБА_2 ) зазначена вище адреса є місцем відкриття спадщини ОСОБА_2 .

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що останнім відомим місцем проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . Іншого зареєстрованого місця проживання померла не мала.

На час смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою бути зареєстровані її батьки - мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Матір ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла через п`ять днів після смерті своєї дочки - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому вважається такою, що не встигла прийняти спадщину ОСОБА_2 .

Відповідно право на прийняття спадщини ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії перейшло до ОСОБА_3 .

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 був її чоловік ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 прийняв спадщину за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , що встановлено з свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2008 р. №4-822.

При цьому з врахуванням змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 успадкував також і зазначену вище земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0022, яка належала його дочці - ОСОБА_2 .

В свою чергу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 його спадщину прийняла позивачка по справі, ОСОБА_1 .

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Л.М. із заявою щодо відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 .

Листом від 24.12.2024 р. №249/02-14, наданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.М., позивачці по справі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку з тим, що позивачка не відноситься до жодної черги зі спадкоємців за законом.

Хоча вказаний лист приватного нотаріуса від 24.12.2024 р. №249/02-14 не є постановою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за своїм змістом він засвідчує факт відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за спірне майно.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня.

А тому суд приймає наявний в матеріалах справи лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Л.М. від 24.12.2024 р. №249/02-14 та вважає його достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутись до суду з даним позовом.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Окрім того, відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,900 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0022.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.10.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Бишівська сільська рада Фастівського району Київської області: 08072, Київська обл., Фастівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 48, .

Суддя Л.В. Білоцька