Справа № 521/7082/25
Провадження №2/521/4429/25
11 вересня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді Роїк Д.Я.
за участю секретаря Каліній П.О.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 19 000 грн. за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_3 шляхом обману та зловживанням довірою виманив і неї, грошові кошти в розмірі 26 000 грн. Відомості щодо вчиненого відповідачем кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України 05.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В ході досудового розслідування ОСОБА_3 визнав борг перед позивачкою, про що 21.10.2022 року склав розписку з зобов`язанням повернути 26 000 грн. впродовж трьох місяців. 19.05.2023 відповідач повернув 7 000 гривень, про що складено розписку, після чого жодного погашення боргу не відбувалось.
Також ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача спрямованих на невиконання своїх зобов`язань за договором позики, їй спричинено моральну шкоду, розмір якої з урахуванням принципів розумності та справедливості ОСОБА_1 оцінюється в розмірі 30 000 грн.
Ухвалою суду від .19.06.2025 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.
В судовому засіданні 11.09.2025 року, ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, погодилась з заочним розглядом справи про що подала відповідну заяву.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем його знаходження у Державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)», заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідач не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши позивачку, її представника, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В ході досудового розслідування 21.10.2022 року, ОСОБА_3 написав розписку, в якій зобов`язався повернути 26 000 грн. ОСОБА_1 впродовж трьох місяців.
Згідно розписки від 19.05.2023 ОСОБА_3 повернув позивачці 7 000 (Сім тисяч) гривень.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконав в повному обсязі свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за розпискою від 21.10.2022 року.
Розписка ОСОБА_3 про повернення позивачці 7000 грн. від 19.05.2023 року свідчить про наявність заборгованості в сумі 19 000 грн.( 26 000 грн. 7000 грн.)
Статтею 1049 Цивільного Кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 525, 526 ЦК України, регламентують, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установленні строки, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна умов договору.
Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 19 000 гривень підлягає задоволенню.
Також позивачка зазначає, що дії відповідача спрямовані на невиконання своїх зобов`язань по договору потягло за собою спричинення моральної шкоди ОСОБА_5 , яку вона оцінює в розмірі 30 000 гривень.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.
Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.
Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого, це можуть бути висновок спеціаліста, психолога або висновок судового експерта-психолога, показання свідків (свідчення друзів, колег, тощо), характеристика з місця роботи, виписки з лікарні, якщо потерпілий звертався по допомогу до лікаря невролога чи психіатра, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних курсів реабілітації.
Однак, саме за підсумками психологічного дослідження можна точно встановити, які саме моральні страждання були заподіяні особі діями іншої сторони, наскільки ці моральні страждання (моральна шкода) є важкими, які можливі суми компенсації моральної шкоди будуть адекватні встановленого рівня моральних страждань.
Відповідно до вище зазначеного позивачем не надано до матеріалів справи доказів, які підтверджують дійсність моральних страждань та рівень їх тяжкості.
Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої ніяк не обґрунтований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості.
На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, тільки частково сплатив вищевказану заборгованість в добровільному порядку, відзиву на позовну заяву не пред`явив, суд вважає, що з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача 19 000 гривень - суму заборгованості за договором позики.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268,280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,-задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) грошові кошти в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Хаджибейським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).
Відповідач:ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складено 19.09.2025.
Суддя Д.Я. Роїк