Справа № 466/9520/25
Провадження № 2/466/3913/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2025року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановила:

14.10.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заяву, у якій просить: розірвати укладений між ним та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 18.07.2013р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції; встановити місце проживання неповнолітньої дитини; визначити участь батьків у забезпеченні умов проживання та виховання дитини; встановити розмір аліментів.

Розглянувши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Як встановлено з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено чотири позовні вимоги.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України Закону України «Про судовий збір», якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Виходячи зі змісту позовної заяві, позивачем підлягає сплаті судовий збір за кожну іншу позовну вимог, окрім вимоги щодо стягнення аліментів, так як позивач звільнений від сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За подання позовної заяви до суду позивач сплатив 1211,20грн. за вимогу про розірвання шлюбу, однак позивачу необхідно доплатити судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру, та додати до позовної заяви документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви, позивач просить встановити(визначити) місце проживання неповнолітньої дитини; визначити участь батьків у забезпеченні умов проживання та виховання дитини; встановити розмір аліментів, однак вказані вимоги не можуть не однорідні, оскільки відсутня спільність предмету позову, тому позивачу слід виключити їх зі змісту заявлених вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак в порушення вимог вказаних статей, а саме- що стосується зазначення доказів, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини, та долучення їх до позовної заяви, позивачем не зазначено та не додано до позовної заяви докази на обґрунтування його вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини, визначення участі батьків у забезпеченні умов проживання та виховання дитини та встаноленні розміру аліментів.

Законодавство України не містить однієї статті, яка одночасно передбачає розгляд справи в спрощеному та загальному провадженні, оскільки це різні процесуальні терміни розгляду таких справ.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Так, позивач просить в позовній заяві встановити місце проживання дитини, однак не зазначає з ким саме із батьків буде проживати дитина, окрім того з позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивач не вказує, чи звертався він або відповідачка до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дітьми, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст.19 СК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такий нотаріально посвідчений договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні дитини не міститься в даній позовній заяві.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

При цьому слід зауважити, що в позові об`єднані чотири позовні вимоги які, на думку суду, не можуть бути розглянути в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини і визначення участі батьків у забезпеченні умов проживання та виховання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні.

Крім того діючим сімейним законодавством передбачено винесення рішення про розірвання шлюбу не раніше ніж через місяць з дня подання позову, що може вплинути на строк розгляду вимоги про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду вищевказаних позовних вимог.

Таким чином, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, є різними.

Також, в позові не зазначено обставин та не наведено підстав для незалучення до участі у справі відповідного органу опіки та піклування, участь якого у справах про визначення місця проживання дитини є обов`язковою (ч.4 ст.19 СК України), та, відповідно, не виконано вимоги ст.177 ЦПК України щодо подання копій позову та додатків до нього відповідно до кількості учасників справи.

Разом з вимогою про визначення місця проживання дитини позивач також ставить вимогу про встановлення аліментів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак у позовній заяві не зазначено в якому розмірі стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини та на чию користь їх стягувати. Таким чином позивачем неточно викладено зміст позовної вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. п. 9, 10 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак подана ОСОБА_1 позовна заява не оформлена із дотриманням зазначених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, наведені недоліки позовної заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановила:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, який не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Свірідова