Березівський районний суд Одеської області
13.10.2025
Справа № 494/1470/25
Провадження № 2/494/743/25
13.10.2025 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Антонишиної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/1470/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №8738284 від 28.11.2024 року, -
Ухвалою судді від 14.07.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 року.
У судове засідання 29.08.2025 року, 18.09.2025 року та 13.10.2025 року представник позивача не з`явився, однак 29.09.2025 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.77).
У судове засідання 29.08.2025 року відповідач не з`явився, однак 29.08.2025 року надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти на іншу дату для врегулювання спору мирним шляхом (а.с.64).
Відповідач відзив або заперечення на позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду не надавав; в судове засідання 13.10.2025 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його адресу направлялись судові повістки про виклик до суду, які останній отримав, що підтверджується розписками про вручення повісток про виклик до суду (а.с.73,81), тому особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ігнорування виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №8738284, згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 6500.00 грн. строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0.01 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 26.71% від суми наданого кредиту (а.с.16-23).
30.12.2024 року та 15.01.2025 року між відповідачем та позивачем укладались додаткові угоди, в результаті чого загальний строк кредитування змінився на 48 днів та змінено денну процентну ставку на 1% (а.с.24 зворотній бік-27).
Згідно з довідкою, сформованою 27.05.2025 року ТОВ «ФК «Фінекспер» 28.11.2024 року ОСОБА_2 надано 6500.00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 (а.с. 29 зворотній бік).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договором позики, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору позики.
Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
24.02.2025 року між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №24/02/25, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги, в тому числі за договором кредиту №8738284 від 28.11.2024 року (а.с. 31-34), що також підтверджується реєстром прав вимоги (а.с.35).
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови договору і не повернув суму кредиту, а також не виконував інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. У подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, відповідачем суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України
розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, дійшов до переконання, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі обставини.
На підтвердження надання правничої допомоги були надані такі документи: договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладений між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»; ордер на надання правничої допомоги за договором № 01-11/24 від 01.11.2024; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099; витяг з Акту про приймання-передачу правничої допомоги за договором № 01-11/24 від 01.11.2024, згідно з яким були надані такі послуги: вивчення наявних у Клієнта документів, їх аналіз, визначення правової позиції / аналіз судової практики та збір документів / доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів / доказів адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) у малозначних справах для формування позовної заяви 500 грн; підготовка / складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (Клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для себе спосіб в електронній або письмовій формі) 3000 грн; акт приймання-передачі справ щодо надання правничої допомоги до договору від 01.11.2024; платіжна інструкція на загальну суму 402500.00 грн. від 26.06.2025 року, у призначенні платежу якої зазначено: «Оплата згідно з Актом № 15-П приймання наданої правничої допомоги від 26.06.2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року без ПДВ».
При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Суд враховує, що спірні правовідносини виникли у сфері кредитних правовідносин, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, що є однією із найпоширеніших категорій судових спорів, а тому формування правової позиції, не потребує значних часових та інтелектуальних затрат для особи, яка надає професійні юридичні послуги.
Більш того, представник не брав участі в судових засіданнях.
З врахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.
Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422.40 грн., сплачений ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» при зверненні з позовом до суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями10,12,27,77,81,141,263-265,280-284,288,354 ЦПК України, статтями512,514,526,1048,1049,1054,1077 ЦК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №8738284 від 28.11.2024 року задовольнити частково.
-6500 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;
-1170 грн 00 коп.- сума заборгованості за процентами;
-585 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією;
-0 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Суддя І.А. Римар