Справа № 308/3330/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву представника відповідачки - адвоката Масяк Нінель Степанівни про відвід судді Зареви Наталії Іванівни - головуючої у цивільній справі № 308/3330/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, cудді Придачук О.А. передано матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, для вирішення питання про відвід судді.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, представник відповідачки - адвокат Масяк Н.С. заявила відвід судді Зареві Н.І. у провадженні якої перебуває вищезазначена цивільна справа, яку мотивувала тим, що на її думку суддею порушується принцип верховенства права, принцип неупередженості та етичні норми, передбачені ст. 2 та ст. 8 Кодексу суддівської етики, що виражається у прийнятті до розгляду позовної заяви, підписаної представником позивачки, без перевірки наявності нього повноважень на це, у відсутності реакції з боку головуючої судді на систематичну неявку позивачки у судові засідання без подачі заяви про розгляд справи без її участі та зазначення суду поважних причин її відсутності у судових засіданнях, а також у проявленні неприхованої прихильності до представника позивачки, який неодноразово у судових засіданнях поводився зневажливо відносно відповідачки та її представника. У зв`язку з цим відповідачка та її представник втратили довіру до того, що дана справа буде розглянута об`єктивно, неупереджено та з дотриманням принципу верховенства права.

Відповідно до ухвали від 07.10.2025 року суддею у провадженні якого перебуває цивільна справа, відповідно до вимог ч.3 ст. 40 ЦПК України, заяву представника відповідача - адвоката адвоката Масяк Нінель Степанівни про відвід судді Зареви Н.І. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнано необгрунтованою, а цивільну справу передано до канцелярії суду для визначення судді, з метою вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної справи.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При вирішенні заявленого відводу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо питання безсторонності та неупередженості суду.

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Так, суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Проаналізувавши доводи представника відповідачки про відвід головуючої по справі судді Зареви Наталії Іванівни, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки жодної обставини, яка є підставою для відводу судді, зокрема передбаченої ст.ст. 36, 37 ЦПК України, представником відповідачки не вказано, обґрунтування, наведені у заяві про відвід, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи.

Як убачається із заяви про відвід, представник відповідачки фактично вказує на свою незгоду з процесуальними діями та рішеннями судді у ході розгляду вищевказаної цивільної справи, зокрема, прийняття до розгляду позовної заяви, підписаної представником позивачки, без перевірки наявності нього повноважень на це, відсутність реагування на систематичну неявку позивачки у судові засідання без подачі заяви про розгляд справи без її участі та зазначення суду поважних причин її відсутності у судових засіданнях, а також відсутність реагування на дії представника позивачки, який неодноразово у судових засіданнях поводився зневажливо відносно відповідачки та її представника.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Представником відповідачки не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду, пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи представник відповідачки у своїй заяві про відвід судді Зареви Наталії Іванівни суду не надав, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді Зареви Н.І. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Масяк Нінель Степанівни про відвід судді Зареви Наталії Іванівни - головуючої у цивільній справі № 308/3330/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Цивільну справу № 308/3330/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, передати судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зареві Н.І. для продовження розгляду в судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук