Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2025 Справа №607/18608/25 Провадження №2/607/5270/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягувати щомісячно з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000 грн, з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що вона має спільну дитину із відповідачем, проте ОСОБА_2 добровільно не надає допомогу на утримання.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про слухання справи у відсутності сторони позивача, позов підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав, а тому, за відсутності заперечень позивачки, суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2021 який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2025 у справі №607/14200/25.

В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який зареєстрований та постійно проживає спільно з мамою - ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживає спільно з матір`ю, на її користь слід стягнути аліменти із відповідача.

Зважаючи на матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, його вік, працездатний, інших утриманців не має, тому, суд доходить переконання, що аліменти на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень.

Такий розмір аліментів приблизно відповідає (дещо більший) мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно статті 182 Сімейного кодексу України.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

При цьому, суд враховує і обов`язок матері утримувати сина.

Позивачка не надала доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Тому, позов підлягає до часткового задоволення.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, статтями 84, 181,182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково. Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з 08.09.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяця підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Телефон НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , телефон: НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк