ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/1353/22

провадження № 22-ц/4809/454/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Харута В.А.

відповідач: Санаторний заклад дошкільної освіти ( ясла-садок) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ввід 19 листопада 2024 року, у складі головуючого судді Молонової Ю.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Санаторного закладу дошкільної освіти (ясел-садка) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Санаторного закладу дошкільної освіти (ясел-садка) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог, із змінами та доповненнями позивачка вказувала, що з 01.10.2021 по 22.04.2022 вона працювала на посаді вихователя Санаторного закладу дошкільної освіти (ясла-садка) № 16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області.

Зазначала, що 22.04.2022 її було звільнено із роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вказувала, що підставою звільнення стало порушення нею посадової інструкції та інструкції з охорони праці та алгоритму дій під час сигналу «Повітряна тривога», внаслідок чого вихованець різновікової групи закладу ОСОБА_2 залишився на території закладу дошкільної освіти без нагляду.

Вважала, що зазначені в наказі причини звільнення є безпідставними та незаконними.

Посилалася на аналіз пунктів 5 і 10 «Алгоритму дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» під час освітнього процесу» що під час сигналу «Повітряна тривога» обов`язок по нагляду за дітьми під час евакуації покладається на всіх працівників закладу дошкільної освіти, також евакуація дітей в укриття повинна забезпечуватися вихователями, помічниками вихователів та черговими по закладу дошкільної освіти.

15 квітня 2022 року черговими по закладу дошкільної освіти по графіку були завідувач господарства закладу Гунько А.С., помічник вихователя ОСОБА_3 та чергова сестра медична старша ОСОБА_4 .

Вказувала, що вихователями в зведеній групі були позивач, та її колега вихователь ОСОБА_5 , а також два помічника вихователя: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Коли пролунав сигнал «Повітряна тривога», частина дітей (11) знаходилася в спальній кімнаті, де позивач з вихователем ОСОБА_5 укладали їх на денний сон, а інша частина дітей (5), які не залишалися в закладі на денний сон, знаходилися в ігровій кімнаті з помічниками вихователя допоки їх не заберуть батьки.

Позивачка зазначала, що вона разом із вихователем ОСОБА_5 одразу почали піднімати дітей із ліжок та готувати до виходу в укриття, також покликали помічників вихователів, щоб вони вели дітей, які були з ними до них в спальню, з якої необхідно всім виводити до укриття всіх дітей.

Однак, помічники вихователів повели тих дітей, які були з ними одразу в роздягальню.

Крім того, всупереч вищевказаним вимогам алгоритму дій під час повітряної тривоги до них фактично не прийшли чергові по закладу, а також будь-які інші працівники закладу та не допомогли одягати і організовано виводити дітей в укриття.

При цьому, чергові по закладу: завідуюча господарством ОСОБА_8 , старша медична сестра ОСОБА_4 допомагали помічникам вихователя одягати тих дітей, які були в роздягальні, яких було всього 5, а потім ОСОБА_4 пробігаючи через спальню, забрала двох дітей і швидко побігла з ними до укриття, яке мала відкрити.

В цей час вони з вихователем ОСОБА_5 самі виводили тих дітей, що залишилися з ними, тобто без допомоги чергових чи будь-кого інших працівників, як це передбачено п.10 Алгоритму дій під час повітряної тривоги.

Вказувала, що безпосередньо до укриття спускали дітей вона та вихователь ОСОБА_5 та зважаючи на розбиті аварійні сходи в підвальному приміщенні, відсутність перил для рук, позивачка спустилася вниз в підвал на майданчик перед входом та приймала дітей, яких з гори їй передавала ОСОБА_5 .

Дітей, які були нагорі з ОСОБА_5 , в тому числі і ОСОБА_2 , їй вже не було видно. Спустивши всіх дітей до укриття, через декілька хвилин прийшла завідуюча господарством ОСОБА_8 та повідомила, що вони загубили дитину ОСОБА_9 . Хоча, в цей час частину дітей, які були вже одягненні в роздягальні з помічниками вихователів, вона також виводила самостійно.

Вважала, цей випадок стався внаслідок того, що чергові закладу дошкільної освіти згідно графіку під час сигналу «Повітряна тривога» - завідуюча господарством ОСОБА_8 та сестра медична старша ОСОБА_4 не діяли згідно затвердженого алгоритму дій під час повітряної тривоги. Вони одягали і самостійно, без вихователів, виводили частину дітей до укриття, не допомагали їй з ОСОБА_5 виводити до укриття частину дітей, які були з ними в спальній кімнаті, що є грубим порушенням п.10 Алгоритму дій під час сигналу «Повітряна тривога».

Тому вважала, що відсутні підстави для її звільнення.

Просила поновити її на роботі та стягнути із відповідача середні заробіток за вимушений прогул.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що 23 березня 2022 року директором санаторного ЗДО (ясел-садка) компенсуючого типу № 16 Буц О.М. видано наказ № 40 «Про відкриття чергової групи у закладі дошкільної освіти».

Підставою для видання зазначеного наказу стало розпорядження міського голови від 21 березня 2022 року № p-36-з «Про відкриття чергових груп у закладах дошкільної освіти». Додатком до зазначеного наказу затверджено алгоритм дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» під час освітнього процесу.

У відзиві зазначалося, що 15 квітня 2022 року під час повітряної тривоги вихователі закладу зібрали дітей та повели в укриття, а через 10-20 хвилин після завершення евакуації дітей до укриття черговий завідувач господарства ОСОБА_10 , повертаючись з укриття до групи з метою перевірки, чи не залишився хтось із дітей, побачила дитину на ігровому майданчику закладу. Дитина є вихованцем чергової групи, вихователем якої була ОСОБА_1 .

Відповідач вказував, що 20 квітня 2022 року було видано наказ по закладу № 65 «Про надання пояснювальної вихователями середньої групи ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ». На підтвердження факту ознайомлення з наказом та надавати пояснення вихователь ОСОБА_1 відмовилася.

22 квітня 2022 року директором закладу видано наказ № 15-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » ,який видано з дотриманням вимог ст. 147-149 КЗпП України.

Зокрема, із двох видів дисциплінарних стягнень обрано той, що фактично відповідає тяжкості вчиненого працівником дисциплінарного проступку. Оголошенню дисциплінарного стягнення передувала спроба отримання від працівника письмового пояснення, дисциплінарне стягнення оголошено органом (посадовою особою), якій надано право прийняття зазначеного працівника на роботу. При оголошенні дисциплінарного стягнення дотримано встановлений законодавством термін та порядок ознайомлення.

Відповідач просив відмовити у задоволені позову.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Вважає причину свого звільнення формальною, оскільки директор закладу ставиться до неї упереджено.

Вказує, що підстави для її звільнення відсутні, оскільки комісією управління освіти Олександрійської міської ради не було встановлено порушень трудової дисципліни в її діях.

Зазначає, що суд першої інстанції формально послався на повну відповідальність позивача, як вихователя закладу дошкільної освіти, за організацію, координацію та забезпечення безпечного супроводу дітей та їх перебування в укритті під час сигналу «Повітряна тривога», без встановлення наявності вини у її діях, причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача, з урахуванням дій інших працівників Санаторного закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № НОМЕР_1 компенсуючого типу під час сигналу «Повітряна тривога» та негативними наслідками, що настали.

Під час апеляційного розгляду позивачка подавала розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 23.04.2022 по 08.12.2024, що складає 498 708,38 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією наказу директора Санаторного закладу дошкільної освіти (ясел-садка) №16 від 22 квітня 2022 року № 15-к/тр, ОСОБА_1 вихователя закладу дошкільної освіти, звільнено з роботи 22.04.2022 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Зроблено відповідний запис у трудовій книжці (том 1 а.с.3-5).

Відповідно до копії наказу директора Санаторного закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №16 від 23.03.2022 № 40, затверджено порядок роботи та дій дитячого закладу з 23.03.2022.

Затверджено алгоритм дій працівників при сигналі «Повітряна тривога», з яким під підпис була ознайомлена ОСОБА_1 (т.1 а.с.32-34).

Відповідно до копії наказу директора Санаторного ЗДО (ясла-садок) №16 від 20.04.2022 № 65, вихователям ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зобов`язано надати пояснювальні за обставинами, які трапилися в освітньому процесі 15.04.2022 з вихованцем ясельної групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на території дошкільної освіти під час сигналу «Тривога» залишився без нагляду дорослих. З указаним наказом ОСОБА_1 відмовилась ознайомлюватися ( том 1 а.с.35-37).

В матеріалах справи містяться копії письмових пояснень помічника вихователя ОСОБА_7 , медичної сестри ОСОБА_4 , завідуючої господарством ОСОБА_8 , помічника вихователя ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 15.04.2022 вихованець чергової групи ОСОБА_2 , під час повітряної тривоги перебував без нагляду на дитячому майданчику (том 1 , а.с.38-41).

З копій доповідних записок вихователя-методиста ОСОБА_12 від 11.01.2022 та 11.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 ігнорує рекомендації та прохання під час здійснення виховного процесу у дошкільному закладі. Просить сприяти у вирішенні конфліктних питань, які склалися на даній групі (том 1, а.с.42-43).

Відповідно до копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.07.2022 та постанови Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2022, справа №398/1344/22, ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову до Санаторного закладу дошкільної освіти (ясласадка) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області про скасування наказу №06-к/тм від 01.03.2022 р. «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Рішення суду набрало законної сили 27.10.2022 (а.с.53-61).

Відповідно до копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.08.2022 та постанови Кропивницького апеляційного суду від 22.07.2022 та постанови Верховного суду від 06.07.2023, справа №398/5730/21, ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову до Санаторного закладу дошкільної освіти (яселсадка) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення №59-к/тм від 12.11.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2023 (т.1 а.с.62-66, 104).

Посадовою інструкцією № 3 вихователю (23-32) навчально-виховного підрозділу ОСОБА_1 від 04.01.2019, а саме п.2.20 передбачено, що вихователь створює умови для безпечного проведення навчального процесу, ретельного дотримання правил технічки безпеки, санітарних та протипожежних правил; негайно ставить до відома адміністрацію дошкільного закладу про випадки виявлення в вихованців пожежно-вибухонебезпечних предметів та пристроїв, отрут, наркотичних і токсичних речовин, інших сторонніх предметів, вилучених з цивільного вжитку речей; п. 2.31 забезпечує збереження життя, фізичного і психічного здоров`я дітей; п. 4.2 вихователь несе персональну відповідальність за життя і здоров`я вихованців групи, за порушення їхніх прав їх свобод, визначених чинним законодавством України (т.1 а.с.172-178).

Згідно з Інструкцією з охорони праці №23 для вихователя закладу дошкільної освіти, п.1.6 вихователі дошкільного закладу відповідають за охорону життя і здоров`я вихованців групи, в якій вони працюють, забезпечують їх виховання, навчання і розвиток (т.1 а.с.179-185).

Відповідно до Алгоритму дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» під час освітнього процесу, п. 1 передбачено при сигналі «Повітряна тривога» вихователі чергової групи повинні порахувати дітей відповідно списку, швидко одягнути дітей, взяти із собою список, маркер та пройти до приміщення укриття (підвальне приміщення закладу дошкільної освіти); п. 5 працівники закладу дошкільної освіти не можуть залишати дітей без нагляду, вихователі несуть повну відповідальність за життя і здоров`я дітей; п. 10 якщо звучить сигнал «Повітряної тривоги» під час денного сну, то вихователі разом з помічниками вихователя будять, підіймають, одягають дітей та приходять разом з черговими по закладу дошкільної освіти в укриття (т.1 а.с.34).

Згідно з копією рішення Комісії щодо розгляду об`єднаної скарги громадянки ОСОБА_1 за реєстраційним індексом Ш-2/5 від 31.01.2023, вирішила: у діях адміністрації закладу директора ОСОБА_13 та методиста ОСОБА_12 не виявлено дій які спрямовані на порушення норм чинного законодавства у сфері дошкільної освіти чи фінансової діяльності закладу. Корупційної складової в діях директора ОСОБА_13 не виявлено; 15 квітня 2022 року під час сигналу «Повітряна тривога!» дії працівників санаторного закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради відповідали вимогам розробленого алгоритму дій, з яким усіх працівників було ознайомлено під підпис; (т.1 а.с.229-230).

Також судом було оглянуті фото із зображенням укриття у СЗДО №16 та схему плану евакуації.

У судових засіданнях суду першої інстанції були заслухані пояснення свідків, покази яких були враховані під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17 (провадження № 61-9123св18), на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що «відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: в тому числі, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2020 року у справі № 466/150/17 (провадження № 61-43009св18) вказано, що «у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 363/4221/16-ц (провадження № 61-28075св18).

Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення. Такий висновок підтверджено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово було продовжено, востаннє до 14 лютого 2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту» заклад дошкільної освіти створює безпечні та нешкідливі умови розвитку, виховання та навчання дітей, режим роботи, умови для фізичного розвитку та зміцнення здоров`я відповідно до санітарно-гігієнічних вимог та забезпечує їх дотримання.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, що мало місце порушення вихователями чергової групи СЗДО №16, зокрема ОСОБА_1 , посадової інструкції №3 вихователя навчально-виховного підрозділу ЗДО, інструкцію з охорони праці №23 вихователя ЗДО та алгоритму дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» під час освітнього процесу, а саме залишення без нагляду вихованця різновікової групи закладу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території ЗДО.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи вихователем закладу дошкільної освіти, у період з 2021 по 2022 року наказами директора двічі піддавалась дисциплінарному стягненню, які були предметами розгляду судових справ та рішенням судів залишені в силі. У зв`язку з цим ОСОБА_1 22 квітня 2022 року було звільнено.

Посилання позивачки та її представника на відсутність вини позивача, оскільки ОСОБА_1 перебувала внизу сходинок укриття та не могла контролювали, що відбувається зверху, а також на те, що інші працівники СЗДО №16 не допомагали вихователям здійснювати супровід дітей в укриття, суд не приймає до уваги, оскільки саме на вихователів, зокрема ОСОБА_1 , Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Посадовою інструкцією, Інструкцією з охорони праці, тощо, покладені обов`язки щодо створення умов для безпечного проведення навчального процесу, забезпечення збереження життя та фізичного та психічного здоров`я дітей. А також вихователь несе відповідальність за життя та здоров`я вихованців групи.

Крім того, відповідно до Алгоритму дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» під час освітнього процесу саме вихователі несуть повну відповідальність за життя і здоров`я дітей.

Тобто, саме вихователі повинні організувати, координувати та забезпечити безпечний супровід дітей та їх перебування в укритті під час сигналу «Повітряна тривога» і несуть за це повну відповідальність, чого вихователями, зокрема ОСОБА_1 , 15.04.2022 зроблено не було.

Недотримання вихователями, зокрема ОСОБА_1 , 15.04.2022 дій ОСОБА_14 призвели до того, що вихованцям ЗДО не був організований безпечний супровід до укриття, у зв`язку з чим вихованець ОСОБА_2 залишився без нагляду на території ЗДО під час сигналу «Повітряна тривога».

Суд першої інстанції під час ухвалення рішення у справі вважав встановленим, що ОСОБА_1 порушила свої посадові обов`язки, а також інструкцію з охорони праці та «Алгоритм дій працівників при сигналі «Повітряна тривога», з якими була належним чином ознайомлена.

Недотримання вихователями, зокрема ОСОБА_1 , 15.04.2022 дій « ОСОБА_14 дій працівників при сигналі «Повітряна тривога» призвели до того, що вихованцям закладу не був організований безпечний супровід до укриття, у зв`язку з чим вихованець ОСОБА_2 залишився без нагляду на території закладу під час сигналу «Повітряна тривога».

Крім того матеріалами справи підтверджується, що до позивачки раніше було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани, які не були погашені чи зняті достроково, що стало підставою для обрання і застосування більш жорсткої дисциплінарної санкції за скоєне дисциплінарне порушення порівняно із іншими причетними до нього працівниками закладу.

За таких обставин, роботодавцем - Санаторним закладом дошкільної освіти (яселсадка) №16 компенсуючого типу Олександрійської міської ради Кіровоградської області було дотримано порядку та процедури звільнення позивачки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та відповідно наказ № 15-к/тр від 22.04.2022 про звільнення ОСОБА_1 є законним.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17 (провадження № 61-9123св18), на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що «відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: в тому числі, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2020 року у справі № 466/150/17 (провадження № 61-43009св18) вказано, що «у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 363/4221/16-ц (провадження № 61-28075св18).

Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення. Такий висновок підтверджено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово було продовжено, востаннє до 14 лютого 2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту» заклад дошкільної освіти створює безпечні та нешкідливі умови розвитку, виховання та навчання дітей, режим роботи, умови для фізичного розвитку та зміцнення здоров`я відповідно до санітарно-гігієнічних вимог та забезпечує їх дотримання.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що її звільнення відбулося з підстав неприязних відносин з керівником закладу є безпідставними та такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ввід 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

13.10.2025 - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний