Справа № 215/3401/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

за участю: секретаря - Коломійчук К.Ю.

прокурора - Бендас І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Криворізької північної окружної прокуратури в інтересах Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості втраченого майна,-

УСТАНОВИВ:

06.05.2025 керівник Криворізької північної окружної прокуратури в інтересах Криворізької міської ради звернувся до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в 2019 року квартира АДРЕСА_1 перебувала в комунальній власності, наймачем був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2019 ОСОБА_1 визнано членом сім`ї ОСОБА_2 та визнано за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 . На виконання даного рішення, яке набрало законної сили 20.06.2019 відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . В подальшому, 27.06.2019 відповідач звернулась до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявою про внесення змін до договору найму житлового приміщення. Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла» ОСОБА_1 погоджено заміну наймача у договорі найму на житло. Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян» безоплатно передано у приватну власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.01.2021 скасовано рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2019 та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом апеляційної інстанції зазначено, що до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 була постійним місцем проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ведення спільного господарства з ним, тривалості часу їх проживання та факту набуття права користування житловим приміщенням. До прийняття рішення Дніпровським апеляційним судом, квартира АДРЕСА_1 вибула у власність ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2019. Зважаючи на вищевказані фактичні обставини, Криворізька північна окружна прокуратура Дніпропетровської області звернулась з позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про скасування рішень, свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2024 позовну заяву Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області було задоволено частково скасовано п.1.2 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла», скасовано п.п.1.12, 2.12 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян», в частині позовних вимог про скасування свідоцтва про право приватної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння було відмовлено. Отже, рішення, на підставі якого ОСОБА_1 отримала у власність квартиру комунальної форми власності втратило чинність, а приватизація визнана судом недійсною. Таким чином, внаслідок безпідставного, у зв`язку з порушенням процедури приватизації, вибуття з комунальної власності квартири АДРЕСА_1 , порушено права територіальної громади міста Кривий Ріг Дніпропетровської області в особі Криворізької міської ради щодо користування, володіння, розпорядження комунальним майном. Таким чином, стягнення з відповідача ОСОБА_1 грошової компенсації вартості втраченого майна, що мало перебувати у комунальній власності, сприятиме захисту порушених прав та інтересів держави та надасть можливість залучити отриманні кошти для реалізації соціальних програм територіальних громад.

На підставі викладеного, керівник Криворізької північної окружної прокуратури просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради грошову компенсацію вартості квартири АДРЕСА_1 , що безпідставно вибула із комунальної власності, у розмірі 374586,87 грн.

Представник позивача Криворізької міської ради Ольховська А.М. в судове засідання не з`явилась, наслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишає на розсуд суду.

Прокурор Бендас І.І. в судовому засіданні позов підтримала, надала аналогічні пояснення, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, відзив на позов не надала.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у комунальній власності міста.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2019 відповідача ОСОБА_1 визнано членом сім`ї ОСОБА_2 та визнано за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 .

На підстави вказаного рішення суду, рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла» відповідачу ОСОБА_1 погоджено заміну наймача у договорі найму на житло (а.с.22) та рішенням №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян» безоплатно передано у приватну власність відповідача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.23-24).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.01.2021 скасовано рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2019 та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.24-27).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2024 позовну заяву Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області було задоволено частково скасовано п.1.2 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла», скасовано п.п.1.12, 2.12 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян», в частині позовних вимог про скасування свідоцтва про право приватної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння було відмовлено (а.с.27-33).

В позовній заяві, як на підставу стягнення з відповідача грошової компенсації вартості втраченого майна прокурор посилається на скасування рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2019 про визнання відповідача ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 та визнання за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 , а також на скасування рішень виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла» та №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян», згідно яких відповідач ОСОБА_1 набула право користування зазначеною квартирою та в подальшому право власності на неї, що свідчить про те, що набуття відповідачем ОСОБА_1 майна відбулось без правової підстави або підстава на якій майно набувалось згодом відпала.

Проте, суд відхиляє вказані доводи прокурора виходячи з наступного.

Статтею 345 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст.9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та однокімнатних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян безоплатно оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

На підставі виданого відповідачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру, була здійснена державна реєстрація її права власності на це майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначалось вище, рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2024 позовну заяву Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області про скасування рішень та свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, було задоволено частково скасовано п.1.2 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла», скасовано п.п.1.12, 2.12 рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян», в частині позовних вимог про скасування свідоцтва про право приватної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння було відмовлено (а.с.27-33).

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт індивідуальної дії - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Із викладеного слідує, що рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла» та №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян» є актами індивідуальної дії.

Водночас, скасування акту індивідуальної дії, яким було надано право власності, але без скасування самого свідоцтва про право власності (або відповідного запису в реєстрі), означає, що право власності залишається чинним. Відповідно, скасований акт більше не породжує правових наслідків, але не припиняє право власності як таке.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 17.04.2025 у справі №904/186/23.

Таким чином, оскільки свідоцтво про право власності на підставі якого відповідач ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 не скасоване, тому твердження прокурора про набуття відповідачем майна без правової підстави та те, що підстава на якій майно набулось згодом відпала через скасування рішень виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №314 від 24.07.2019 «Про погодження заміни наймача у договорі найму житла» та №317 від 24.07.2019 «Про передачу житла у власність громадян», суд вважає необґрунтованими.

Також, на підтвердження заявленої суми грошової компенсації вартості втраченого майна, прокурором до позовної заяви додана Довідка від 13.03.2025 про оціночну вартість квартири АДРЕСА_1 .

Водночас, суд не може вважати зазначену довідку допустимим та достовірним доказом у справі, виходячи з наступного.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, у тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Водночас, згідно п.п.1, 5, 6 Розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року №658, у випадках, визначених Податковим кодексом України, на запити фізичних або юридичних осіб здійснюється електронне визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, розраховане Модулем Єдиної бази. За результатом визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості Модулем формується довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості відповідно до додатка 2 цього Порядку, з автоматичним присвоєнням кожній довідці унікального реєстраційного номера. Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування Єдиною базою.

Із викладеного слідує, що автоматичне формування електронних довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості на запити фізичних і юридичних осіб забезпечується Єдиною базою даних звітів про оцінку з метою реалізації положень статті 172 Податкового кодексу України, якою визначений порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого майна. Зокрема, пунктом 172.3 статті 172 ПКУ визначено, що дохід, отриманий платником податку фізичною особою від продажу (обміну) об`єкта нерухомості, визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази, або не нижче ринкової вартості такого об`єкта, визначеної суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) відповідно до законодавства та зазначеної у звіті про оцінку, зареєстрованому в Єдиній базі. Отже, довідка про оціночну вартість об`єктів нерухомості має обмежену сферу використання, а саме, застосовується лише для визначення бази оподаткування доходу фізичної особи від продажу (обміну) власного нерухомого майна і не може бути використана для інших цілей не передбачених пунктом 172.3 статті 172 Податкового кодексу України.

Для визначення розміру збитків або нанесеної шкоди чинним законодавством з оцінки майна передбачено визначення ринкової вартості. Оціночна вартість і ринкова вартість не є тотожними поняттями. Оціночна вартість, що зазначається в Довідці, відноситься до неринкових видів вартості. Визначається така вартість шляхом використання встановленого алгоритму та набору даних. Ринкова вартість визначається суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) у відповідності з вимогами Національних стандартів оцінки.

Аналогічні роз`яснення Фонду державного майна України містяться у вільному доступі на офіційному Інтернет-сайті за посиланням https://www.spfu.gov.ua/userfiles/files/edovidka.pdf.

Таким чином, визначення вартості майна було здійснено прокурором з порушенням порядку, встановленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім того, суд звертає увагу, що додана прокурором до позовної заяви Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с.51-52) на час звернення до суду з позовною заявою була вже недійсна, оскільки, згідно п.6 Розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року №658, вона є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування Єдиною базою, довідка сформована 13.03.2025 (а.с.51), в той час як з позовної заявою прокурор звернувся до суду 06.05.2025 (а.с.1).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються допустимими та достовірними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Прокурором за подання позовної заяви був сплачений судовий збір в сумі 4495,04 грн. (а.с.55).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги прокурора залишені без задоволення, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на нього.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 158, 263-268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Криворізької північної окружної прокуратури в інтересах Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості втраченого майна відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення проголошено 14.10.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Бендас Інні Ігорівна, адреса: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н., м. Кривий Ріг, вул. Зхисників Азовсталі, 3.

Позивач: Криворізька міська рада, , адреса: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н., м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: