Справа № 603/485/25
Провадження №2/603/291/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І.Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_2 , право на завершення приватизації та право на реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1336 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0082, яка розташована на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0,16 га, яка була передана їй безоплатно у приватну власність згідно рішення 22 скликання 3 сесії Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10 березня 1995 року «Про розгляд заяв». Вказану спадщину прийняв позивач по справі, оскільки подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Нотаріус за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через встановлення відсутності правовстановлюючих документів на таке, так як ОСОБА_2 за життя не розробила технічну документацію на земельну ділянку та не зареєструвала речове право на неї. Разом з тим, є розбіжності в імені та по батькові спадкодавця зазначеному у рішенні 3 сесії 22 скликання Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10 березня 1995 року та у свідоцтві про її смерть. ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем ОСОБА_2 розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі вищезазначеного рішення, за результатами чого 02.05.2025 відділ №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області зареєстрував відомості про земельну ділянку площею 0,1336 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :03:002:0082. Монастириська міська рада відмовила ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельних ділянок в натурі (на місцевості), оскільки із поданих до Монастириської міської ради ним документів, не видно, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також через різницю у написанні прізвища, імені та по батькові спадкодавця. А тому з наведених підстав, просить суд позовні вимоги задовольнити повністю за визнати за позивачем право на завершення процедури приватизації.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувана інформація про те, чи заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та завірені копії, в разі її заведення.

11 вересня 2025 року до матеріалів справи долучена копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 та інформація, яка витребовувалась ухвалою суду від 03 вересня 2025 року.

12 вересня 2025 року представником позивача до матеріалів справи долучена відповідь ПП «Землі Придністров`я» №0905 від 27.08.2025.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі.

Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, в якому зазначили, що з обставинами справи погоджуються, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно з повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 листопада 2014 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно до якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,16 га, яка була передана їй у приватну власність згідно рішення 3 сесії 22 скликання Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10.03.1995 «Про розгляд заяв», де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_2 , що підтверджується архівним витягом із протоколу №03-05/253 від 06 червня 2025 року, який наданий архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений Лядською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 28 квітня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за №10, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 зазначений її син ОСОБА_1 .

Згідно даних спадкової справи, наданих державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори, видно, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 . Інших спадкоємці згідно спадкової справи немає.

Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №334/01-16 від 25 липня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку загальною площею 0,16 га, яка була передана ОСОБА_2 у приватну власність згідно рішення Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10.03.1995 «Про розгляд заяв», у зв`язку із не розробленням технічної документації останньою на вказану земельну ділянку та відсутності реєстрації речового права на неї, а також через розбіжності в написанні імені по батькові спадкодавця у зазначеному рішенні.

Згідно з довідкою №940 від 29 серпня 2025 року, яка видана виконкомом Монастириської міської ради видно, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням 3 сесії 22 скликання Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10 березня 1995 року передана у власність безплатно у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого господарства 0,16 га. У п. 28 списку громадян села Бобрівники, яким передані земельні ділянки у приватну власність допущена описка, а саме у імені та по батькові помилково зазначені ОСОБА_2 замість правильного ОСОБА_2 . Згідно з погосподарськими книгами с. Бобрівники на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в період з 1995 року особа ОСОБА_2 не проживала та не була зареєстрована.

Відповідно до відповіді ПП «Землі Придністров`я» №0905 від 27 серпня 2025 року, видно, що земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 рішенням Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 10 березня 1995 року «Про розгляд заяв», на підставі розробленої технічної документації земельній ділянці площею 0,1336 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області присвоєний кадастровий номер :03:002:0082.

Вказане узгоджується із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-025 від 02 липня 2025 року.

11 липня 2025 року Монастириська міська рада відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1336 га, через те, що з поданих документів не видно, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також через розбіжності в написанні по батькові спадкодавця у поданих документах

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

За змістом ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Разом з тим, згідно висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження факту передачі ОСОБА_2 рішенням 22 скликання 3 сесії Лядської сільської Ради народних депутатів Монастирсиького району Тернопільської області рішення від 10 березня 1995 року «Про розгляд заяв» у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,16 га Монастириською міською радою надана довідка про помилковість зазначення у вказаному рішенні по батькові, зокрема замість правильного « ОСОБА_2 » вказана « ОСОБА_2 ».

Через помилковість у написанні по батькові спадкодавця ОСОБА_2 нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 , а Монастириська міська рада відмовила позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, а також, те, що встановлення факту помилковості зазначення по батькові ОСОБА_2 у рішенні 22 скликання 3 сесії Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області рішення від 10 березня 1995 року «Про розгляд заяв», в якому замість правильного « ОСОБА_2 » вказана « ОСОБА_2 », породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, вважаю за доцільне встановити факт того, що ОСОБА_2 рішенням 22 скликання 3 сесії Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області рішення від 10 березня 1995 року «Про розгляд заяв» передана у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,16 га.

Через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не набула права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України вважаю, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем в порядку спадкування права на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на його ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,1336 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0082, яка розташована на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області.

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, право на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,1336 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0082, яка розташована на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя А.З. Пасічник