Номер провадження: 22-ц/813/4684/25
Справа № 501/4930/23
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (кол. назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») в особі свого представника Крюкової Марини Володимирівни

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 лютого 2025 року, ухвалене Іллічівським міським судом Одеської області у складі: судді Пушкарського Д.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, яке мотивовано тим, що 29.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4992994 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020. За умовами кредитного договору сума кредиту складає 12200,00 грн (п. 1.3). Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту 28.11.2021 вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4).

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши йому кредит в сумі 12200,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

28.11.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі процентів за користування кредитом на суму 3477,00 грн в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

28.12.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі процентів за користування кредитом на суму 6954,00 грн в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

27.01.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі процентів за користування кредитом на суму 6954,00 грн в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

ТОВ «Авентус Україна» у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження призупинило нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами, в тому числі і для відповідача.

У період з 01.05.2022 по 27.05.2022 ТОВ «Авентус Україна» здійснило відповідачу нарахування за стандартною процентною ставкою, проте, 15.06.2022 ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку здійснило списання всіх нарахованих відсотків відповідачу у сумі 12749,00 грн та надано можливість відповідачу виконання боргових зобов`язань строком до 24.06.2022 і вийти на звичайний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту.

24.06.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, керуючись п. 4.3 кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль.

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту: , зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Станом на 06.11.2023 заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4992994 від 29.10.2021 у розмірі 47106,59 грн, з яких: 12200,00 грн - сума кредиту, 23411,80 грн - проценти за користування кредитом; інфляційні втрати - 9864,45 грн, 1630,34 грн - три відсотки річних, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 лютого 2025 року у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (кол. назва ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») в особі свого представника Крюкової М.В. просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 лютого 2025 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Кредитний договір, укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві.

Вказує, що суд фактично встановив факт укладення договору про надання споживчого кредиту, проте на умовах безвідсоткової позики, що суперечить встановленій меті діяльності фінансової компанії, таким чином виникає питання про прирівняння діяльності фінансової компанії до "благодійної організації" взагалі та ставить під сумнів існування функціонування ринку небанківських фінансових послуг.

Судом першої інстанції було не до кінця з`ясовано всі обставини справи, а також проігноровано всі докази, які були надані позивачем щодо підтвердження укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів.

Позивач вважає висновки суду щодо неналежності та недостатності наданих доказів, зокрема, довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» про перерахування кредитних коштів, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам процесуального права. Довідка ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» містить інформацію про здійснення платежу в рамках договірних відносин між первісним кредитором і відповідачем, що безпосередньо свідчить про проведення фінансової операції, яка є предметом судового розгляду. Зміст довідки підтверджує факт проведення платежу, що опосередковано свідчить про існування кредитних зобов`язань між сторонами, оскільки платежі зазвичай здійснюються в межах договірних відносин. Відсутність інших доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів, не є підставою для виключення довідки з доказової бази. Позивач надав належний доказ щодо проведення платежу, а відповідач, у свою чергу, не надав жодних доказів, які б свідчили про відсутність факту отримання ним кредитних коштів.

Вказує, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, тому позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів.

Щодо розрахунку заборгованості вказує, що 28.11.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3477,00 грн, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 28.12.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6954,00 грн у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 27.01.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6954,00 грн у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Інформує, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами.

У період з 01.05.2022 по 27.05.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 15.06.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 12749.00 грн та надання можливості виконання боргових зобов`язань строком до 24.06.2022 задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача, однак наданою можливістю споживач не скористався.

24.06.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3. Кредитного договору, Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

Судом не надано належної оцінки доказам, а саме: договором передбачено спосіб перерахування коштів - на зазначену відповідачем картку (пункт 2.1. Договору), а належним та допустимим доказом отримання відповідачем кредитних коштів є довідка ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про належність платіжної картки відповідачу та підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 12 200 грн.

Щодо відступлення права вимоги вказує, що згідно п. 1.2. Договору Факторингу перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників, підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, відсутність доказів сплати по договору факторингу не є підставою для заперечення факту переходу права вимоги.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості стягнення заборгованості у розмірі 47106,59 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що довідка ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» про перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 12200 грн на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 не є достатнім та належним доказом факту отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 4992994 від 29.10.2021. Відсутні докази взаємовідносин між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» щодо можливості останнім здійснення такої операції. Картка обліку договору (розрахунок заборгованості) не підтверджує ні факт отримання кредиту, ні умови кредитування, ні суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення кредитора. Матеріали справи не містять відомостей про сплату суми Ціни продажу, визначеної у п. 3.3 Договору Факторингу в порядку визначеному п. 3.4. Договору Факторингу, а саме сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу (553902,76 грн) протягом п`яти робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта, тому не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу), а позивачем не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Щодо таких висновків суду першої інстанції, колегія суддів за доводами апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4992994 про надання споживчого кредиту (а.с. 47-56).

Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A266173», 29.10.2021 о 16:55:14.

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року, розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Колегія суддів вважає, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із кредитного договору.

Згідно пункту 1.2. договору про надання споживчого кредиту на умовах встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.

Згідно умов договору про надання споживчого кредиту: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 200 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів.

Дата повернення кредиту 28.11.2021 вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору.

Згідно з п. 2.1 договору про надання споживчого кредиту № 4992994 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК Контрактовий дім» про успішність операції, згідно договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08.07.2020 здійснено зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 у сумі 12200 грн 29.10.2021 о 16:56, транзакція № (а.с. 115).

Номер рахунку, на який перераховані кошти, відповідає номеру рахунку, зазначеному у п. 2.1 договору про надання споживчого кредиту № 4992994.

Судом встановлено, що кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку, вказану відповідачем особисто в договорі про надання споживчого кредиту, що відповідає вимогам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про витребування доказів, яке апеляційним судом, в межах доводів апеляційної скарги, задоволено та витребувано у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 29.10.2021 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 12 200 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» ().

Згідно з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 01.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-250728/75612-БТ на ім`я « ОСОБА_1 » у банку було емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 29.10.2021 здійснено переказ коштів на суму 12200 гривень (а.с. 141-142).

Отже, колегія суддів погоджується з доводами скарги, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про надання споживчого кредиту виконало та надало йому кредит в сумі 12200 грн, що підтверджується дослідженими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Укладаючи договір про надання споживчого кредиту сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах «1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного ви п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.».

Станом на дату звернення до суду (26.11.2023) відповідач свої зобов`язання щодо кредитного договору № 4992994 про надання споживчого кредиту не виконав.

У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами.

У період з 01.05.2022 по 24.06.2022 товариством здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою.

15.06.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 12749 грн та надання можливості виконання боргових зобов`язань строком до 24.06.2022 задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача.

Первісним кредитором нараховано відсотки у розмірі 23411,80 грн.

Отже, позивачем заявлені до стягнення нараховані відсотки, які обумовлені кредитним договором № 4992994, та в межах строку дії такого.

Щодо твердження суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.06.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 65-73)

Згідно п. 1.2. договору Факторингу перехід від клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до фактора (Позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Отже, сторонами договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року визначено, що фактор ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває права вимоги в момент підписання сторонами договору Акту прийому-передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року підписано його сторонами 19 червня 2023 року. (а.с. 46)

Отже, з моменту підписання 19 червня 2023 року обома сторонами договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року Акту прийому-передачі реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 4992994 від 29.10.2021.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло всіх прав за зобов`язанням ОСОБА_1 , які виникли за договором про надання споживчого кредиту.

Суд першої інстанції не врахував зазначені вище обставини та дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не надано суду відомостей про сплату суми Ціни продажу, визначеної у п. 3.3 Договору Факторингу в порядку визначеному п. 3.4. Договору Факторингу, оскільки договором факторингу сторони узгодили набуття права вимоги.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 11 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, № 2120-IX Верховна Рада України постановила розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнити пунктом 6-1 такого змісту:"6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України передбачено, «що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).»

Отже, на підставі вищевказаного колегія суддів звертає увагу, що позичальник звільняється від оплати штрафних санкцій виключно на заборгованість, яка виникла починаючи з 24 лютого 2022 року включно.

Відповідно до позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» останнє просило стягнути з ОСОБА_1 інфляційні втрати нараховані за період лютого 2022 року по жовтень 2023 року у розмірі 9864,45 грн, а також 3 % річних нарахованих з 28.04.2022 по 22.09.2023 у розмірі 1630,34 грн.

Таким чином, позивачем було нараховано інфляційні втрати та 3% річних в період з 24.02.2022, за які відповідно до положень п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в особі свого представника Крюкової Марини Володимирівни підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми кредиту - 12200 грн, процентів за користування кредитом - 23411,80 грн, а загалом - 35611,80 грн, а в іншій частині - про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2684 грн, за подання апеляційної скарги - 3220,80 грн, загалом 5904,80 грн.

Позов задоволено частково, що складає 75,5 % (35611,80*100/47106,59) від загальної ціни позову, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 4458,12 грн (5904,80*75,5%).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Представником позивача на виконання ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 134 ЦПК України було заявлено в позовній заяві вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн, на стадії апеляційного перегляду рішення у розмірі 8000 грн та надано відповідні докази у заявах по суті справи: у позові (т. 1 а.с. 1-139) та апеляційній скарзі (т. 2 а.с. 62-116).

На підтвердження понесення витрат представником позивача в суді першої інстанції надано: копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН № 5127 (т. 1 а.с. 41-44); звіт про надання правничої допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , що вартість наданої правової допомоги становить 10000 грн (т. 1 а.с. 87-88, 122); ордер на надання правничої допомоги ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у Іллічівському міському суді Одеської області (т. 1 а.с. 118); платіжну інструкцію в національній валюті від 06.11.2023 № 1392 (т. 1 а.с. 113); рахунок на оплату по замовленню № 06/11 від 06.11.2023 (т. 1 а.с. 114).

Відповідно до Розділу 3 п. 1 Договору оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку-фактурі. Факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. (п. 5 Договору). Підставою для оплати є рахунок-фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок (п. 6 Договору).

Згідно звіту про надання правничої допомоги згідно Договору № 07/07-2022 адвокат надала: збір та аналіз доказів i документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, кількість годин - 10 год., вартість - 10000 грн (т. 1 а.с. 87-88, 122).

Згідно з рахунку по оплаті по замовленню 06/11 від 06.11.2023: збір та аналіз доказів i документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3 год., 3000 грн; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором - 6 год. 6000 грн; подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта - 1 год., 1000 грн (т. 1 а.с. 114).

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 06.11.2023 № 1392 ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" сплачено адвокату Крюковій М.В. у сумі 10000 грн за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості згідно рахунку-фактури № 06/11 від 06.11.2023 (т. 1 а.с. 113).

На стадії апеляційного перегляду рішення на підтвердження витрат на правову допомогу в апеляційній інстанції представником скаржника надано: ордер на надання правничої допомоги ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у Одеському апеляційному суді (т. 2 а.с. 78); платіжну інструкцію від 11.03.2025 № 4315, згідно якої ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" сплачено адвокату Крюковій М.В. у сумі 8000 грн відповідно до рахунку-фактури № 01/03 від 06.03.2025 (т. 1 а.с. 113); звіт про надання правничої допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022, згідно якого адвокат надала правову допомогу: правову експертизу документів та складання відзиву на апеляційну скаргу у справі за кредитним договором з ОСОБА_1 , подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, кількість 4 години, вартість 8000 грн. (т. 2 а.с. 114).

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрати з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

В пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30 вересня 2020 року, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Від відповідача клопотання про неспівмірність заявлених до стягнення витрат не надходило.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, що складає 75,5%, а позивачем разом із першою заявою по суті справи позовною заявою та апеляційною скаргою було заявлено про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, - витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 18000 грн, які підтверджено належними доказами, то розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню із відповідача у сумі 13590 грн (18000*75,5%).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (кол. назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») в особі свого представника Крюкової Марини Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 35611,80 грн, яка складається з: 12200 грн - сума кредиту; 23411,80 - сума процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ), судовий збір у розмірі 4458,12 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13590 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови - 07 жовтня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

В.А. Коновалова