Провадження №2-н/748/357/25
Єдиний унікальний № 748/3388/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Костюкова Т.В., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

вимогам ст.ст.160-163 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 10 жовтня 2025 року, в системі «Електронний суд», звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), а за умови якщо батько дитини не працює встановити і визначити розмір аліментів, виходячи з середньої заробітної плати в регіоні або майнового стану, або ж стягнути у твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред`явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали суд приходить до наступного висновку.

Так ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1 та 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4, п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ є вичерпними.

Частиною 2 статті 42 ЦПК України визначено, що при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно положень п.2, п.4 ч.2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); вимоги заявника.

До заяви про видачу судового наказу додано рішення суду, з якого слідує, що місцем реєстрації ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 , в той же час у заяві ОСОБА_1 дана інформація відсутня, при цьому не вірно відображено його статус, як «відповідач», а також не сформовано вимоги щодо розміру аліментів, які заявник бажає стягнути на утримання дитини.

Згідно п.1, п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, роз`яснивши, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.В.Костюкова