ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1605/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача адвоката Ципліцького Д.О.,

представника відповідача Бабак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року в складі судді Семіряд І.В. по справі № 638/11561/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця.

Позовна заява мотивована тим, що 24 лютого 2019 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв від нього у власність 13 000,00 доларів США та зобов`язався повернути не пізніше 23 жовтня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Враховуючи те, що у зв`язку із смертю боржника зобов`язання за договором позики не припинилися, а увійшли до складу спадщини, 09 липня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Новохатської І.Ю. з вимогою кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 на загальну суму 26 600,00 доларів США, що складається з: 13 000,00 доларів США (сума позики), 9 360,00 доларів США (проценти за користування грошовими коштами), 1 300,00 доларів США (збитки), 2 600,00 доларів США (штраф).

Після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа. Однак, ОСОБА_2 не мав спадкоємців ні за заповітом, ні за законом. У зв`язку з цим він звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року у справі № 645/5563/21 було частково задоволено його позовні вимоги та визнано спадщину ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з: квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 - відумерлою та передано до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що його вимоги як кредитора не були задоволені боржником за час його життя, визнання спадщини боржника відумерлою та передачу її у комунальну власність, вважав, що його вимоги мають бути задоволені в межах вартості набутого територіальною громадою майна.

Вказав, що 30 травня 2024 року до Харківської міської ради було подано вимогу кредитора в порядку ст. 1277 ЦК України у розмірі суми позики 13 000, 00 доларів США, але в межах вартості майна боржника. Станом на 25 червня 2024 року відповіді на вказану вимогу не надходило, грошові кошти також перераховано не було.

Просив стягнути з Харківської міської ради заборгованість у розмірі 527 156, 50 грн та судовий збір у розмірі 4217, 25 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 незадоволені вимоги кредитора спадкодавця у розмірі 527 156,50 грн, сплачену суму судового збору 4217,25 грн, а всього 531 373,75 грн.

Заочне рішення суду мотивоване тим, що після смерті ОСОБА_2 , який мав невиконане грошове зобов`язання за договором позики з ОСОБА_1 , спадщину визнано відумерлою та передано до комунальної власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, тож територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги позивача як кредитора спадкодавця.

27 листопада 2024 року Харківська міська рада подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2024 року поновлено відповідачу Харківській міській раді пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, у задоволенні заяви Харківської міської ради про перегляд заочного рішення відмовлено.

На вказане заочне рішення суду 31 грудня 2024 року Харківська міська рада через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду не містить мотивів його прийняття. У справі відсутні докази передачі грошей ОСОБА_2 за договором позики, підписання договору саме ним, наявності у ОСОБА_1 можливості надати у борг суму коштів у розмірі 13 000,00 доларів США. Територіальна громада не визначена як спадкоємець у жодній з черг спадкоємців за законом. Визнання спадщини відумерлою слід вважати особливою, відмінною від спадкування підставою набуття права власності територіальною громадою. Частиною 4 статті 1277 ЦК України чітко визначено, що територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити лише вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу (відшкодування матеріальної шкоди, а також моральної шкоди, обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), які були присуджені судом зі спадкодавця за його життя). ЦК України не ототожнює спадкоємця з територіальною громадою в особі органу місцевого самоврядування, до якої переходить у власність відумерла спадщина за рішенням суду. Самі по собі правила спадкування на громаду, до якої перейшло відумерле майно, не розповсюджуються. Отже, не підлягають застосуванню й положення ст. ст. 1281 1282 ЦК України, що стосуються обов`язку задовольнити вимоги кредитора в повному обсязі. Судом не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 916/2583/21 та від 05 червня 2024 року у справі № 922/2728/23. Крім того, оскаржуване заочне рішення ухвалене неповноважним складом суду, оскільки дружина судді ОСОБА_3 Павлова О.В. є начальником Служби з питань запобігання корупції Харківської міської ради, що стало підставою для скасування вироку суду у кримінальній справі № 638/8649/17.

30 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Ципліцького Д.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а заочне рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що судом першої інстанції було досліджено договір позики від 24 лютого 2019 року, який був укладений в простій письмові формі із зазначенням грошової суми, яка надається в позику, строку повного погашення боргу, наслідків прострочення та невиконання зобов`язання за договором. Крім того, у п. 2 договору вказано: «Позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від Позикодавця повністю ще до підписання Договору». Обставини щодо отримання позики встановлені також в рішенні суду про визнання спадщини відумерлою. Сама по собі наявність укладеного договору позики в простій письмовій формі внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Питання фінансової спроможності ОСОБА_1 та походження коштів не мають правового значення у цій справі. Позикодавець не зобов`язаний доводити походження коштів, які передаються позичальнику. Територіальна громада виступає так званим екстраординарним спадкоємцем, тоді коли ординарних спадкоємців такого майна (за заповітом чи за законом) немає. Оскільки до територіальної громади переходять як права, так і обов`язки, її правовий статус є таким самим як і у спадкоємців. Територіальна громада, як універсальний правонаступник, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Обов`язок щодо повернення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики покладається на Харківську міську раду. Вона повинна виконати свої зобов`язання в повному обсязі, проте виключно в межах вартості майна, яке перейшло до її власності у порядку спадкування (шляхом визнання спадщини відумерлою). Доводи апелянта щодо неповноважного складу суду є безпідставними, адже в даному випадку не може йти мова про будь-яку упередженість судді, оскільки виконання його дружиною службових обов`язків на посаді начальника Служби з питань запобігання корупції Харківської міської ради жодним чином не має причинно-наслідкового зв`язку з розглядом справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_4 , яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Ципліцького Д.О., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Харківської міської ради слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 лютого 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір позики, на підставі якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняв у власність суму готівкою у розмірі 13 000,00 доларів США зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 24 жовтня 2019 року у місті Харкові. Сума підлягає сплаті у гривнях, визначається одноосібно позикодавцем на день платежу (п. 1 договору позики) (а.с. 14).

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 24 лютого 2019 року (а.с. 20-21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2021 року закрито провадження у справі № 638/17015/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на підставі заяви позивача у зв`язку з тим, що відповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадкоємці після його смерті відсутні (а.с. 5).

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, встановлення факту наявності грошового зобов`язання, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов С.О.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року у справі № 645/5563/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 січня 2021 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., реєстровий номер № 111. Визнано відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 та передано відумерлу спадщину до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 6-11). Рішення суду набрало законної сили 16 квітня 2024 року (а.с. 13).

30 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Харківської міської ради з вимогою кредитора у порядку ст. 1277 ЦК України, у якій просив задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна боржника ОСОБА_2 (квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 ), а саме щодо заборгованості у розмірі 13 000,00 доларів США (а.с. 12).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна (частина 3 статті 1277 ЦК України).

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також встановлено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. За таких обставин, слід дійти висновку, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі шостій ЦК України «Спадкове право» (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц).

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них (частина 4 статті 1277 ЦК України).

Згідно зі ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Отже, територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст. 1231 цього Кодексу.

Між тим ця стаття встановлює, що до спадкоємців переходить лише обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем; моральну шкоду, завдану спадкодавцем, яку було присуджено судом зі спадкодавця за його життя; та обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за його життя.

Згідно статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Водночас стаття 1231 ЦК України не визначає обов`язок спадкоємця виконувати договірні зобов`язання, боржником за якими був спадкодавець, а частина 4 статті 1277 ЦК України не відсилає до інших статей, які передбачають обов`язок спадкоємців задовольнити інші вимоги кредитора, зокрема до статті 1282 ЦК України.

Несплата кредиту не є майновою шкодою, отже заборгованість за кредитним договором не підпадає під положення статті 1231 ЦК України.

Відповідна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 916/2583/21, від 05 червня 2024 року у cправі № 922/2728/23, від 19 листопада 2024 року у cправі № 920/199/23.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є саме заборгованість за договором позики, а не матеріальна чи моральна шкода або неустойка, присуджені до сплати за життя спадкодавця.

Статтею 1277 ЦК України, яка є правовою підставою для звернення позивача із даним позовом до суду, передбачено обов`язок територіальної громади, яка стала власником відумерлого майна, задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені лише відповідно до статті 1231 цього Кодексу, а не будь-які інші.

У свою чергу ст. 1231 ЦК України не передбачає обов`язку спадкоємця, який отримав спадщину, відшкодувати заборгованість, яка виникла із договірних зобов`язань спадкодавця.

Отже, у Харківської міської ради, яка стала власником відумерлого майна, відсутні обов`язки щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання суду першої інстанції на статтю 1282 ЦК України, згідно якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, як на підставу для задоволення позову, колегія суддів вважає помилковим, оскільки спеціальна норма частини 4 статті 1277 ЦК України не відсилає до статті 1282 ЦК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За таких обставин заочне рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги Харківської міської ради щодо того, що оскаржуване заочне рішення ухвалене неповноважним складом суду, оскільки дружина судді ОСОБА_3 Павлова О.В. є начальником Служби з питань запобігання корупції Харківської міської ради, адже із заявою про відвід судді з вказаної підстави учасники справи до суду першої інстанції не звертались. Чинне процесуальне законодавство не надає визначення терміну «неповноважний склад суду», однак неповноважним склад суду можна вважати, якщо: 1) справу розглянуто з порушенням правил підсудності; 2) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді, строк повноважень якого закінчився; 3) справу розглянуто і вирішено особою, яка не є суддею цього суду, або за її участі; 4) справу передано на розгляд судді з порушенням встановленого порядку розподілу судових справ або з порушенням принципу незмінності складу суду; 5) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді, який не брав участь у її вирішенні; 6) справу, яку належить розглядати колегіально, розглянуто і вирішено суддею одноособово. Відповідний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 28 грудня 2022 року у справі № 183/4809/19, від 11 жовтня 2023 року у справі №306/844/20, від 06 березня 2024 року у справі № 686/9073/22. Водночас, зазначених обставин у даній справі не встановлено, тож підстави вважати склад суду неповноважним у цьому разі відсутні.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги Харківською міською радою сплачено судовий збір у розмірі 7907,36 грн (а.с. 173).

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 7907,36 грн на користь Харківської міської ради.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Харківської міської ради (код , місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 7907 (сім тисяч дев`ятсот сім) грн 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна