Справа № 570/1797/25
Номер провадження 2/570/1252/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманюк С.С.,

учасники справи, які брали участь у засіданні 03 жовтня 2025 року:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Стеченка Я.В. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фудком» про встановлення факту перебування в трудових відносинах та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

18.04.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася позивачка ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Величка О.М., із позовною заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах та поновлення на роботі, в якій просила встановити факт перебування позивачки у трудових відносинах з ТОВ «Фудком» на посаді продавця стелажної зони 3 категорії з 14.01.2025 року; визнати незаконним звільнення позивачки 18.03.2025 року; поновити позивачку з 18.03.2025 року на посаді продавця стелажної зони 3 категорії у ТОВ «Фудком».

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що була прийнята на роботу до ТОВ «Фудком» на посаду продавця стелажної зони 3 категорії. Місцем здійснення трудової діяльності було м.Рівне, вул.Кулика і Гудачека, 23 (Супермаркет «Веллмарт»).

Після звернення позивачки до відповідача щодо укладення трудового договору, їй було надано для підписання договір підряду №094-100 від 14.01.2025, який вона підписала, оскільки не була обізнана в трудовому законодавстві та згідно умов Договору було визначено її трудові обов`язки як продавця.

Через деякий час в мобільному месенджері «Вайбер» працівник ТОВ «Фудком» Євгенія Климентович написала позивачці повідомлення, що ТОВ «Фудком» змушені перервати з позивачкою трудові відносини та попросила підійти в відділ кадрів для розірвання договору.

18.03.2025 року позивачці вручили додаткову угоду до договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року в п.1 якої зазначено, що сторони вирішили достроково розірвати договір підряду 18.03.2025 року. Однак, в договорі позивач вказала, що із формулюванням причин розірвання договору незгідна, з додатковою угодою не погодилася, оскільки вона не мала наміру звільнятися.

Позивач вважає, що цивільно-правові відносини носили формальний, удаваний характер і такий договір підряду був укладений для приховання трудових відносин між сторонами, а позивачка фактично перебувала з відповідачем у трудових відносинах.

На думку позивача, факт перебування в трудових відносинах підтверджується й тим, що ОСОБА_1 підпорядковувалася правилам трудового розпорядку працювала на посаді продавця стелажної зони 3 категорії по визначеному графіку з 20.00 по 09.00 год., що підтверджується надісланими керівниками таблицями Графіків роботи до чату працівників в месенджері «Вайбер». Позивачці кожного місяця виплачувалася заробітна плата. Дана винагорода є єдиним та основним джерелом доходів позивачки. Впродовж періоду роботи відповідачем за позивачку сплачувався єдиний внесок, що підлягає нарахуванню на суму нарахованої заробітної плати, що підтверджується копіями актів виконаних робіт.

Крім того, позивачка зазначає про те, що виконувала конкретні трудові функції, робота мала не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової функції, тобто не мала кінцевого результату, а носила системний постійний характер, відтак не була юридично самостійною. Зазначений Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат, а був пов`язаний саме з процесом праці та мав триваючий характер, що є характерним для трудових функцій.

Оскільки в договорі підряду не зазначено, який саме результат повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату , при цьому жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, за роботу була передбачена щомісячна оплата, був визначений час роботи працівника, сплачувався єдиний внесок, позивачка вважає, що між сторонами склалися саме трудові відносини.

Враховуючи наведене, позивачка просила встановити факт її перебування в трудових відносинах з ТОВ «Фудком» на посаді продавця стелажної зони 3 категорії з 14.01.2025 року; визнати незаконним її звільнення 18.03.2025 року з вказаної посади; поновити її з 18.03.2025 року на посаді продавця стелажної зони 3 категорії у ТОВ «Фудком».

12.05.2025 року від представника відповідача адвоката Стеченка Я.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник заперечував щодо задоволення позову з наступних підстав. Так, між позивачкою та відповідачем був укладений Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року, згідно п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати на свій ризик визначену Замовником певну роботу на вказаному ним об`єкті, а Замовник зобов`язується прийняти результат та оплатити виконану роботу. Сторонами за фактом виконаних робіт було складено акти виконаних робіт від 31.01.2025, 28.02.2025, 18.03.2025, за якими сторони не мають жодних претензій одна до одної. Так, Договір підряду не суперечить нормам чинного законодавства, сторони з повним розумінням правочину та за власним волевиявленням уклали Договір підряду. Сторони весь строк дії договору виконували свої зобов`язання за договором, про що підписано відповідні акти виконаних робіт, так само сторонами досягнуто згоди про дострокове припинення дії Договору підряду на підставі Додаткової угоди до договору підряду від 18.03.2025 року. Стверджує, що між позивачкою та відповідачем існували виключно цивільно-правові відносини та не існувало будь-яких трудових відносин, оскільки позивачка не подавала заяву на укладення трудового договору, не надала трудову книжку, не подавала документи про освіту чи будь-які інші документи необхідні для укладення договору. Звертає увагу, що за час дії Договору в позивачки не виникало будь-яких заперечень щодо виконання чи невиконання Договору підряду. Таким чином, вказує, що між сторонами існував чітко усвідомлений сторонами характер правовідносин, закріплений у відповідному правочині. Даний правочин не визнано недійсним чи нікчемним, позивачка з такими вимогами до суду не зверталася. Правовідносини сторін були чітко регламентовані укладеним між сторонами Договором підряду. Що стосується посилання позивачки на те, що з отриманої нею винагороди стягувався єдиний внесок, то слід зазначити, що такі дії є законними згідно вимог чинного законодавства, і ніяким чином не свідчать про трудові відносини. Щодо наданої позивачкою переписки з месенджеру «Вайбер», то дана переписка не є належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджує існування трудових відносин між сторонами та не встановлює недійсність укладеного між сторонами Договору підряду. Таким чином, вказує про те, що відповідач не укладав з позивачкою трудового договору, не перебував у трудових відносинах, а тому вважає позов, заявлений позивачкою, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

18.09.2025 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, у яких на обгрунтування своєї позиції про відмову в задоволенні позову послався на висновки Верховного Суду, викладені у Постанові від 27.01.2021 року (справа №822/3342/17), згідно яких суд виснував про відсутність ознак неоформлених трудових відносин за наявності укладеного договору підряду, а також про відсутність приховування трудових відносин. Представник наголошує на тому, що між сторонами існував чітко усвідомлений сторонами характер правовідносин, закріплений у відповідному Договорі підряду. Позивачка взяла на себе зобов`язання виконати будь-яку доручену замовником роботу та за увесь період договору у позивачки не виникало будь-яких заперечень щодо виконання чи невиконання умов Договору підряду. Даний правочин не визнано недійсним чи нікчемним. Сторонами укладено відповідні акти виконаних робіт на виконання умов договору підряду, так само сторонами досягнуто згоди про дострокове припинення дії договору підряду, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди до Договору підряду. Враховуючи наведене, вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.04.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання з участю сторін на 10:00 год. 22.05.2025 року.

19.05.2025 року від представника відповідача надійшла заява про участь в судовому засіданні 22.05.2025 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.05.2025 року заяву представника відповідача задоволено та ухвалено провести судове засідання 22.05.2025 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою ЄСІТС.

22.05.2025 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншій кримінальній справі до 14:00 год. 11.06.2025 року.

11.06.2025 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з відпусткою судді до 12:00 год. 11.07.2025 року.

11.07.2025 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з відпусткою судді до 14:00 год. 31.07.2025 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31.07.2025 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 15:30 год. 10.09.2025 року.

10.09.2025 року у судовому засіданні оголошено перерву, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги до 15:00 год. 19.09.2025 року.

19.09.2025 року судовий розгляд справи відкладено за клопотанням позивачки до 15:30 год. 03.10.2025 року.

03.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, призначивши проголошення повного тексту рішення суду на 16:30 год. 15.10.2025 року.

Стислий виклад позицій сторін у справі та їх представників у судових засіданнях.

У судових засіданнях позивачка ОСОБА_1 підтримувала позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просила задоволити цивільний позов, встановити факт її перебування в трудових відносинах з ТОВ «Фудком» та поновити її на роботі. Вважає, що перебувала з відповідачем саме в трудових відносинах, а цивільно-правовий Договір підряду, який укладений відповідачем з нею фактично приховує такі трудові відносини.

Представник відповідача адвокат Стеченко Я.В. у судових засіданнях заперечував щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вважає, що укладений Договір підряду в повній мірі відображає відносини позивачки та відповідача як цивільно-правові. Жодних ознак трудових відносин у договірних відносинах сторін не має, а позивач, звертаючись до суду з даним позовом, хоче підмінити підрядні відносини на трудові. У задоволенні позову просив відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 14.01.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Виконавцем Симонович О.О. укладено Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати на свій ризик визначену Замовником певну роботу на вказаному ним об`єкті, а Замовник зобов`язується прийняти результат та оплатити виконану роботу.

Згідно п.1.2 Договору Виконавець зобов`язується виконувати Роботу на об`єкті, який вкаже Замовник у встановлений строк, з додержанням вимог передбачених даним Договором. Строк виконання робіт розділяється на етапи, які становлять не більше одного календарного місяця. Результат кожного етапу робіт фіксується в останній день календарного місця в Акті виконаних робіт.

Згідно п.1.3. Договору, обов`язки Виконавця та обсяг робіт по даному Договору зазначаються у Додатку №1 , який є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п.1.4 Договору, час роботи Виконавця за даним договором повинен збігатися з режимом роботи об`єкта на якому виконуються роботи Виконавцем. Проведення робіт Виконавцем поза встановленим режимом роботи об`єкта не допускається і забороняється.

Згідно п.1.5 Договору, координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника Замовника, що має відповідні повноваження. Координація полягає в організації процесу робіт (видача матеріалів, обладнання, тощо), фіксації етапів виконання робіт та перевірки результатів (якості).

Відповідно до п.1.6 Для виконання робіт Виконавець отримує від Замовника матеріали, обладнання, інструмент, а також електронну перепустку, яка фіксує адресу об`єкта на якому Виконавець виконує роботи та надає фактичний допуск Виконавця на об`єкт.

У відповідно до п.2.1 Договору, ціна роботи (винагорода) та спосіб її визначення за даним Договором визначається в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.4. Договору, сторони домовились, що з винагороди, Замовник сплачує податки та інші обов`язкові платежі, згідно чинного законодавства України, їх перелік та розмір визначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, за наслідками кожного календарного місяця за результатами переданих Виконавцем етапів виконання робіт укладається Акт виконаних робіт.

Також, як вбачається зі змісту п.5.1 Договору, Виконавець розуміє, що на правовідносини, які виникли між ним та Замовником з моменту підписання даного Договору підряду, трудове законодавство не поширюється.

Згідно п.6.1 термін дії Даного договору з 14.01.2025 року по 31.12.2025 рік.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання умов даного Договору, він може бути розірваний достроково з ініціативи однієї із Сторін.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що Договір може бути припинено з ініціативи Замовника в односторонньому порядку у випадку спричинення Виконавцем матеріальної шкоди Замовнику; повільного здійснення роботи Виконавцем, що не дає можливості досягнути певного економічного результату від його роботи; недобросовісною бездіяльністю; порушення правил техніки безпеки. У даному випадку одностороннє припинення Договору здійснюється Замовником шляхом підписання Додаткової угоди про розірвання Договору підряду або відправлення листа про припинення договору на адресу Виконавця.

Згідно Додатку №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, такий додаток містить перелік обов`язків Виконавця до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Згідно Додатку №2 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, ОСОБА_1 ознайомлена про стягнення з її доходу на виконання Договору підряду№094-100 від 14.01.2025 року, єдиного внеску.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 28.02.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за лютий місяць 2025 року складає 21.269,82 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 28.02.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 03.02.2025 по 28.02.2025 повністю в строк. За лютий місяць 2025 року вартість виконаних робіт складає 21.269,82, до сплати 16.302,76 грн.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 18.03.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за березень місяць 2025 року складає 11.226,54 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 18.03.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 02.03.2025 по 18.03.2025 повністю в строк. За березень місяць 2025 року вартість виконаних робіт складає 11.226,54, до сплати 8.569,43 грн.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка укладена 18.03.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі ОСОБА_2 та Виконавцем ОСОБА_1 , сторони вирішили достроково розірвати Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року 18.03.2025 року. ОСОБА_1 зазначила в додатковій угоді, що з формулюванням причини розірвання угоди не згодна.

Також, позивачкою було долучено до матеріалів справи копії роздруківок листування з мобільного додатку «Viber» в якому створена група під назвою «Робота», де веде спілкування певне коло осіб, зокрема особи підписані як ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші. Вказані особи ведуть переписку з приводу організації роботи, відвідування та інших питань. Особою ОСОБА_3 надсилаються повідомлення у групі, зокрема у вигляді таблиць, які здебільшого є нечитабельними.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частин 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог частиною 1 статті 526 ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог статтей 525, 526 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 березня 2021 року у справі № 904/2073/19 вказано, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що тлумачення ст.629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Так, згідно науково-практичного коментаря до Цивільного кодексу України, а саме ст.837 ЦК України, зазначено, що за договором підряду підрядник зобов`язується виконати на свій ризик визначену роботу за завданням замовника з його чи своїх матеріалів, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконану роботу. Договір підряду є консенсуальним, двостороннім, сплатним.

Важливе значення договір підряду має для задоволення різних потреб громадян і організацій. Так, за допомогою цього договору громадянам здійснюються такі послуги, як ремонт житлових будинків і квартир, пошив і ремонт одягу і взуття тощо. Організації укладають договори підряду в зв`язку з необхідністю, наприклад, ремонту виробничих будинків і споруджень, транспортних засобів, устаткування й інших випадків. Договір підряду має спільні риси з договором купівлі-продажу і трудовим договором.

Особливу увагу необхідно приділити відмінностям договору підряду від трудового договору. Такими, насамперед, є: - предметом договору підряду є кінцевий результат, а для трудового договору основним є сам факт трудової діяльності. Наприклад, не можна укласти договір підряду з фізичною особою на виконання нею функцій бухгалтера підприємства, оскільки в такому випадку предметом договору є виконання робітником певних трудових обов`язків, а не досягнення конкретного матеріального результату; роботу за договором підряду особа виконує на свій ризик з використанням власних матеріалів, або матеріалів замовника, між тим, як трудовій договір передбачає, що робітник не несе відповідальності за загибель предмета його праці, підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку та забезпечується всім необхідним для діяльності; сторонами договору підряду можуть виступати як фізичні, так і юридичні особи, а трудовій договір може укладатися лише з фізичною особою.

Також, слід звернути увагу на те, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності; за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності, гарантії та компенсації передбачені для працівника, а також обов`язки роботодавця залишаються за його межами.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, виконавець не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

З такого ж тлумачення наведених норм виходив Верховний Суд у постановах 08 травня 2018 року у справі № 127/21595/16 (провадження № 61-10203св16-ц), від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17 (провадження № К/9901/15518/18), від 13 червня 2019 року у справі № 815/954/18 (провадження № К/9901/3195/19), у справі № 1840/2507/18 (провадження № К/9901/10124/19), у справі № 824/896/18-а (провадження № К/9901/10149/19) та від 03 березня 2020 року у справі № 1540/3913/18 (провадження № К/9901/8967/19), від 10 червня 2020 року у справі № 298/827/15-ц (провадження № 61-4327св18), від 17 вересня 2020 року у справі № 560/975/19 (провадження № К/9901/35741/19), від 15 квітня 2021 року у справі №554/5933/19.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Виконавцем Симонович О.О. укладено Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати на свій ризик визначену Замовником певну роботу на вказаному ним об`єкті, а Замовник зобов`язується прийняти результат та оплатити виконану роботу.

Згідно п.1.2 Договору Виконавець зобов`язується виконувати Роботу на об`єкті, який вкаже Замовник у встановлений строк, з додержанням вимог передбачених даним Договором. Строк виконання робіт розділяється на етапи, які становлять не більше одного календарного місяця. Результат кожного етапу робіт фіксується в останній день календарного місця в Акті виконаних робіт.

Згідно п.1.3. Договору, обов`язки Виконавця та обсяг робіт по даному Договору зазначаються у Додатку №1 , який є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п.1.4 Договору, час роботи Виконавця за даним договором повинен збігатися з режимом роботи об`єкта на якому виконуються роботи Виконавцем. Проведення робіт Виконавцем поза встановленим режимом роботи об`єкта не допускається і забороняється.

Згідно п.1.5 Договору, координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника Замовника, що має відповідні повноваження. Координація полягає в організації процесу робіт (видача матеріалів, обладнання, тощо), фіксації етапів виконання робіт та перевірки результатів (якості).

Відповідно до п.1.6 Для виконання робіт Виконавець отримує від Замовника матеріали, обладнання, інструмент, а також електронну перепустку, яка фіксує адресу об`єкта на якому Виконавець виконує роботи та надає фактичний допуск Виконавця на об`єкт.

У відповідно до п.2.1 Договору, ціна роботи (винагорода) та спосіб її визначення за даним Договором визначається в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.4. Договору, сторони домовились, що з винагороди, Замовник сплачує податки та інші обов`язкові платежі, згідно чинного законодавства України, їх перелік та розмір визначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, за наслідками кожного календарного місяця за результатами переданих Виконавцем етапів виконання робіт укладається Акт виконаних робіт.

Також, як вбачається зі змісту п.5.1 Договору, Виконавець розуміє, що на правовідносини, які виникли між ним та Замовником з моменту підписання даного Договору підряду, трудове законодавство не поширюється.

Згідно п.6.1 термін дії Даного договору з 14.01.2025 року по 31.12.2025 рік.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання умов даного Договору, він може бути розірваний достроково з ініціативи однієї із Сторін.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що Договір може бути припинено з ініціативи Замовника в односторонньому порядку у випадку спричинення Виконавцем матеріальної шкоди Замовнику; повільного здійснення роботи Виконавцем, що не дає можливості досягнути певного економічного результату від його роботи; недобросовісною бездіяльністю; порушення правил техніки безпеки. У даному випадку одностороннє припинення Договору здійснюється Замовником шляхом підписання Додаткової угоди про розірвання Договору підряду або відправлення листа про припинення договору на адресу Виконавця.

Так, з аналізу доказів, наявних у розпорядженні суду, вбачається, що між сторонами Договору підряду, а саме Замовником ТОВ «Фудком» в особі представника Литвинець О.А, а також Виконавцем Симонович О.О. узгоджено усі істотні умови Договору, факт укладення договору не заперечується сторонами, отже при укладенні договору ОСОБА_1 добровільно та свідомо виразила своє волевиявлення, погодилася виконувати усі передбачені Договором підряду та його Додатками №1 та №2 обов`язки та зобов`язання, позивачкою прийнято всі права та обов`язки згідно Договору підряду та його Додатків.

Більше того, слід зазначити, що позивачкою виконувалися її обов`язки за Договором підряду №094-100 від 14.01.2025 року, про що свідчать складені Додаткові угоди до Договору підряду від 28.02.2025 та 18.03.2025 року а також акти виконаних робіт за Договором підряду від 28.02.2025 та 18.03.2025 року. Жодних заперечень чи зауважень позивачка під час оформлення таких документів не заявляла, в тому числі про невідповідність чи недійсність таких документів, зміст таких документів не оскаржувала.

Так, згідно Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка укладена 18.03.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Виконавцем Симонович О.О., сторони вирішили достроково розірвати Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року 18.03.2025 року. ОСОБА_1 зазначила в Додатковій угоді, що з формулюванням причини розірвання угоди не згодна.

Однак, слід звернути увагу, що позивачка не зверталася в суд з підстав визнання недійсним Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року чи Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, датованої 18.03.2025 року. Зазначення в Додатковій угоді позивачкою про те, що вона не згодна з формулюванням причини розірвання угоди, свідчить про незгоду саме з причиною розірвання такої Угоди, а не змістом самої Угоди, істотними умовами Угоди та не свідчить про недійсність такої Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Так, позивачка у позовній заяві та в судових засіданнях вказувала про те, що вважала, що перебуває з відповідачем ТОВ «Фудком» у трудових відносинах, працювала на посаді продавця стелажної зони 3 категорії, оскільки вона виконувала конкретні трудові функції, робота мала не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової функції, носила системний, постійний характер, Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат. Крім того, позивачка підпорядковувалася правилам трудового розпорядку і працювала згідно графіку з 20:00 год. По 09:00 год., що підтверджується надісланими керівниками таблицями Графіків роботи до чату працівників в месенджері «Viber». Також, позивачці щомісяця виплачувалася заробітна плата, з такої заробітної плати стягувався єдиний внесок.

Однак, такі доводи позивачки не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи в їх сукупності, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 23 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

За змістом статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено представником відповідача в відзиві на позов та безпосередньо в судових засіданнях, позивачка не укладала з ТОВ «Фудком» трудового договору, а також не зверталася протягом всього строку дії Договору підряду до відповідача письмово з проханням про укладення трудового договору.

Крім того, позивачка не надавала ТОВ «Фудком» жодних документів про освіту (спеціальність та кваліфікацію), як і не подавала трудової книжки.

При цьому, не надано суду ані наказу, ані розпорядження ТОВ «Фудком» чи його уповноваженої особи про зарахування позивачки на роботу в ТОВ «Фудком» на посаду в тому числі продавця стелажної зони.

Також з наданих суду документів вбачається, що позивачка не ознайомлювалася з правилами охорони праці, трудового розпорядку, не проходила необхідний медогляд для оформлення на роботу.

Твердження позивачки про те, що вона підпорядковувалася правилам трудового розпорядку і працювала згідно графіку з 20:00 год. По 09:00 год. не знаходить свого підтвердження в ході розгляду справи та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Надані позивачкою роздруківки спілкування з месенджеру «Viber» та інформаційні роздруківки сайту «Веллмарт» не можуть бути визнані належним та допустимим доказом, які безперечно можуть стверджувати суд про наявність між позивачкою та відповідачем трудових відносин, з огляду, в тому числі на наступне.

Як вбачається зі змісту такої роздруківки з месенджеру «Viber», це є так званий витяг з месенджеру «Viber», де створена група під назвою «Робота», де веде спілкування певне коло осіб, зокрема особи підписані як ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші. Вказані особи ведуть переписку з приводу організації роботи, відвідування та інших питань. Особою ОСОБА_3 надсилаються повідомлення у групі, зокрема у вигляді таблиць, графіків та вбачається, що саме вона є певним координатором та організатором роботи. Однак такі таблиці та графіки, які відправляються вказаною особою здебільшого є нечитабельними.

Крім того, зі змісту наданої переписки у вказаній групі «Робота» взагалі не надається за можливе ідентифікувати особу позивача ОСОБА_9 , чи була вона включена в цю групу, мала до неї доступ, вела в ній переписку. З наданої переписки не вбачається також ким є ОСОБА_3 , яке вона має відношення до ТОВ «Фудком» та чи є саме вона уповноваженим представником ТОВ «Фудком».

Разом з тим, слід звернути увагу й на те, що представником відповідача такі роздруківки з месенджеру «Viber» та таблиці і графіки, які там містилися, в судовому засіданні ставилися під сумнів щодо їх належності та допустимості. Представник відповідача заперечував щодо належності та виготовлення таблиць і графіків відповідачем ТОВ «Фудком». Крім того, представник відповідача зазначив, що координація працівників за Договором підряду здійснювалася саме уповноваженою особою ТОВ «Фудком» ОСОБА_2 або керуючим магазином.

Так, відповідно до позиції Великої палати Верховного суду викладеної у постанові від 21.06.2023 року, Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону № 851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Отже, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (наприклад, його наведено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для того, щоб його змінювати.

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.

Таким чином, з аналізу роздруківок з месенджера «Viber», з огляду на усталену позицію Верховного суду, суд не може визнати такі роздруківки доказом у справі з огляду на те, що таке листування не дає можливість встановити авторів листування, їх обов`язки, певні зв`язки між собою, та в тому числі дійти висновку про наявність трудових відносин між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Фудком».

Водночас, слід звернути увагу на наступне.

Так, згідно п.1.4 Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, час роботи Виконавця за даним договором повинен збігатися з режимом роботи об`єкта на якому виконуються роботи Виконавцем. Проведення робіт Виконавцем поза встановленим режимом роботи об`єкта не допускається і забороняється.

Згідно п.1.5 Договору, координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника Замовника, що має відповідні повноваження. Координація полягає в організації процесу робіт (видача матеріалів, обладнання, тощо), фіксації етапів виконання робіт та перевірки результатів (якості).

Відповідно до п.1.6 Для виконання робіт Виконавець отримує від Замовника матеріали, обладнання, інструмент, а також електронну перепустку, яка фіксує адресу об`єкта на якому Виконавець виконує роботи та надає фактичний допуск Виконавця на об`єкт.

Тобто такі положення Договору свідчать про те, що організація роботи позивачки могла мати певні часові межі з урахуванням часу та режиму роботи Замовника, а також координуватися уповноваженим працівником Замовника.

Твердження позивачки про те, що її робота не мала індивідуально-визначений характер, спростовується відомостями, які містяться в Додатку №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, згідно якого зазначено вичерпний та конкретизований перелік Робіт, який Виконавець зобов`язується виконувати за Договором підряду. Такий Додаток №1 був підписаний позивачкою, заперечень та зауважень до нього, остання не заявляла. Такі твердження спростовуються також і даними Додаткових угод та актів виконаних робіт, де вказано що Виконавець Семенович О.О. виконала роботи з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, такій роботі була визначена вартість та виплачена позивачці, що відповідає переліку обов`язків Виконавця за Додатком №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Крім того, основним критерієм, що відрізняє цивільні договори, зокрема договір підряду, від трудового є процес праці, який регулюється трудовим законодавством, а також те, що робота виконується працівником за певною посадою, спеціальністю, кваліфікацією, визначеною трудовою функцією (постанова ВС від 08.05.2018 року у справі № 127/21595/16-ц).

Однак, наявні в розпорядженні суду докази не свідчать про те, що позивачкою виконувалася робота за певною посадою, спеціальністю чи кваліфікацією.

Так, позивач зазначає, що вона працювала на посаді продавця стелажної зони 3 категорії, однак суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного.

При цьому, згідно Додатку №1 до Договору підряду, Додаткових угод та Актів виконаних робіт, на позивачку було покладено широке та різнобічне коло обов`язків та робіт, як то викладка товарів, обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм відповідно до Договору підряду, що безсумнівно не свідчить, що позивачка виконувала роботу продавця стелажної зони чи роботу за певною посадою, спеціальністю чи кваліфікацією.

При цьому, позивачкою не надано належних доказів на підтвердження покладення на неї обов`язків продавця стелажної зони ТОВ «Фудком».

Посилання позивачки на те, що в ході своєї роботи вона отримувала заробітну плату та сплачувала єдиний внесок, що свідчить про факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки це суперечить наявним у матеріалах справи доказам.

Так, згідно п.2.1 Договору, ціна роботи (винагорода) та спосіб її визначення за даним Договором визначається в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Так, згідно Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 28.02.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за лютий місяць 2025 року складає 21.269,82 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 28.02.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 03.02.2025 по 28.02.2025 повністю в строк. За лютий місяць 2025 року вартість виконаних робіт складає 21.269,82, до сплати 16.302,76 грн.

Згідно Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 18.03.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за березень місяць 2025 року складає 11.226,54 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 18.03.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 02.03.2025 по 18.03.2025 повністю в строк. За березень місяць 2025 року вартість виконаних робіт складає 11.226,54, до сплати 8.569,43 грн.

Такі Додаткові угоди до Договору підряду та Акти виконаних робіт були підписані позивачкою та заперечень щодо вказаних документів чи визнання їх недійсними позивачка не заявляла.

Так, наведене свідчить про те, що позивачка не правильно інтерпретує винагороду за виконану нею роботу згідно Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, та помилково вважає її заробітною платою, оскільки згідно наданих документів висновується, що позивачці виплачено саме винагороду за виконану нею роботу, а не заробітну плату.

Що стосується утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з виплат позивачки за Договором підряду, то згідно п.2.4. Договору, сторони домовились, що з винагороди Замовник сплачує податки та інші обов`язкові платежі, згідно чинного законодавства України, їх перелік та розмір визначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Крім того, згідно Додатку №2 до Договору підряду Симонович О.О. ознайомлена, що з винагороди, яку отримуватиме за роботу по Договору підряду ТОВ «Фудком» згідно чинного законодавства буде нараховуватись єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Не погоджується суд також із доводами позивачки про те, що Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат, а був пов`язаний із самим процесом праці, з огляду на таке.

Так, згідно відкритих даних ТОВ «Фудком» - це українська компанія, зареєстрована у м.Києві за адресою Залізничне шосе, 57, з кодом . Основний вид діяльності компанії роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Тобто очевидним є той факт, що метою діяльності такого товариства є, зокрема, отримання прибутку.

При цьому, зі змісту п.6.3. Договору підряду визначено, що Договір може бути припинено з ініціативи Замовника в односторонньому порядку у випадку спричинення Виконавцем матеріальної шкоди Замовнику; повільного здійснення роботи Виконавцем, що не дає можливості досягнути певного економічного результату від його роботи; недобросовісною бездіяльністю; порушення правил техніки безпеки. У даному випадку одностороннє припинення Договору здійснюється Замовником шляхом підписання Додаткової угоди про розірвання Договору підряду або відправлення листа про припинення договору на адресу Виконавця.

Тобто наведене переконує суд в тому, що Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року, хоча й не конкретизує безперечно про кінцевий результат такого Договору, однак з аналізу такого Договору, його Додатків №1 та №2, Додаткових угод та Актів виконаних робіт, стверджує суд у тому, що такий Договір підряду укладений з метою досягнення відповідачем ТОВ «Фудком» певного економічного результату своєї діяльності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в пункті 5.1 Договору підряду, обумовлено, що Виконавець розуміє, що на правовідносини, які виникли між ним та Замовником з моменту підписання даного Договору підряду, трудове законодавство не поширюється.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, судом враховується усталена практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Таким чином, проаналізувавши надані суду докази, суд дійшов висновку про те, що позивачка не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів того, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Фудком» та підлягає поновленню на роботі.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фудком» про встановлення факту перебування в трудових відносинах та поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст.203, 215, 216, 236, 524-526, 530, 533, 549, 610-612, 625-628, 638-640, 837, 901, 903 ЦК України, ст.ст.4, 10, 12, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354, 355, 365 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фудком» про встановлення факту перебування в трудових відносинах та поновлення на роботі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 17.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ТОВ «Фудком», , юридична адреса: 01014, м.Київ, Залізничне шосе, буд.57.

Суддя Гладишева Х.В.