1Справа № 335/8369/25 2/335/3560/2025
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівського районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В. за участю секретаря судового засідання Сідніхіна В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У серпні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулися до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з 1998 року ОСОБА_1 є єдиною власницею квартири АДРЕСА_1 , в якій я зареєстрована та постійно проживає. У вищезазначеній квартирі зареєстроване місце проживання має син (згідно свідоцтва про народження, виданого ВРАГС Виконкому м.Запоріжжя 14.03.1995 року, серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені, виданого Орджонікідзевським ВДРАЦС ЗМУЮ 22.03.2011 року, серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 змінив своє ім`я на ОСОБА_3 ».
З січня 2022 року відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає (цей факт підтверджую Довідкою №20, виданою 22.07.2025 року ОСББ «Гончаренка 11»), його особисті речі в квартирі відсутні, він перебуває в шлюбі та має інше постійне місце проживання у квартирі, єдиним власником якої він є - , що свідчить про відсутність інтересу Відповідача до мого житла. Будь-яких домовленостей між нами щодо користування квартирою немає. Відповідач не бере участі у витратах на утримання квартири. Наявність реєстрації відповідача у квартирі тягне додаткові витрати з оплати комунальних послуг.
На підставі вище зазначеного просила визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя 29.08.2025 року відкрито провадження у зазначеній цивільній.
Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився повідомленитй вчасно та належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що позивач по справі є власницею квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору міни, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Яцемірською Т.В. від 08.04.1998 року за реєстровим №649.
Відповідач по справі є рідним сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого ВРАГС Виконкому м.Запоріжжя 14.03.1995 року, серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені, виданого Орджонікідзевським ВДРАЦС ЗМУЮ 22.03.2011 року, серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 змінив своє ім`я на ОСОБА_3 ».
Згідно з довідки №20 головою ОСББ «Гончаренка 11» від 022.07.2025 вбачається, що ОСОБА_3 з січня 2022 року фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 з січня 2022 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а його реєстрація перешкоджає позивачу у здійсненні прав у користуванні зазначеним нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимог про стягнення судового збору, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 судовий збір1211 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.В. Апаллонова