У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

17 жовтня 2025 року суддя Подільського районного суду м.Києва Войтенко Т. В. , розглянувши заяву адвоката Медвєдєва Владислава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Медвєдєв Владислав Ігорович про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , про що долучає договір купівлі-продажу квартири №29611/158-10.1-В3 від 31.10.2023 року. Наразі остаточне оформлення прав на квартиру, зокрема укладення договору щодо квартири, затримується через очікування документів про згоду на укладення основного договору від дружини позивача ОСОБА_2 , яка перебуває за кордоном.

Вказує, що 17 вересня 2025 року засобами електронного зв`язку отримав від ТОВ «ЖБК «Управдом» повідомлення-вимогу №170925-1 від 17.09.2025 року, в якій було зазначено наступне: підприємством було виявлено влаштування стін з будівельних блоків на терасі квартири, що не передбачено проектом забудовника та є порушенням фасадного вигляду будинку; описані дії є порушенням умов Публічного договору приєднання про надання послуг від 14.07.2025 року та додатків до нього, а саме псування фасаду будинку; через це заявник був зобов`язаний до 29.09.2025 року виконати демонтаж стіни та відновити місця пошкодження; у разі виконання вимоги - підприємство обмежить електропостачання та водопостачання квартири.

26.09.2025 року заявник засобами електронного зв`язку направив ТОВ «ЖБК «Управдом» через його материнську компанія ТОВ «УК «ДІМ 9000» заперечення на вимогу, вказавши, що вимога є незаконною, необґрунтованою, безпідставною та такою, що порушує його права як споживача житлово-комунальних послуг та власника квартири.

Однак, як стверджує заявник, 08.10.2025 року ТОВ «ЖБК «Управдом» без будь якої відповіді на його заперечення та без повідомлення строку відновлення постачання комунальних послуг, здійснило відключення електропостачання та водопостачання.

Стверджує, що на момент подачі заяви про забезпечення позову до подачі позову, на численні заклики щодо відновлення електро- та водопостачання квартири АДРЕСА_2 та щодо початку мирного врегулювання ситуації, що склалась, підприємство жодним чином не реагує. Відтак, просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання ТОВ «ЖБК «Управдом» тимчасово на період з дати постановлення ухвали про забезпечення позову та до дати набрання рішенням по суті справи законної сили відновити (підключити) електропостачання та водопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно вимог ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідками встановлення обов`язку або заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч.4ст.263 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суд (постанова від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У конкретній справі за змістом заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником ініціюється питання забезпечення позову шляхом відновлення електропостачання та водопостачання. При цьому, зобов`язання вчити певні дії є окремим предметом судового розгляду, та ухвалення судом такого рішення можливе лише за результатом розгляду відповідних позовних вимог.

Відтак, зобов`язання ТОВ «ЖБК «Управдом» відновити електропостачання та водопостачання по суті є підміною рішення суду за пред`явленими в майбутньому позовними вимогами, а тому суд вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову до подачі позову є самостійними позовним вимогам, а не способом забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153,259,260,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката Медвєдєва Владислава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяТ. В. Войтенко