ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року м. Чернівці

справа № 2-343/2010

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Перепелюк І. Б., Височанської Н.К., Лисака І.Н.

ознайомившись із апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс», на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2025 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив :

При розгляді цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2025 року поновлено судовий розгляд по справі. Витребувано від Печерського районного суду м. Києва інформацію щодо стану розгляду справи №727/3809/21-ц, та, в разі ухвалення рішення, належним чином завірену копію цього рішення.

ТОВ «Кредіт Партнерс» подало апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2025 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2025 року.

При підготовці справи до апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною першою статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Однак зі змісту статті 353 ЦПК України не вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з частиною шостою статті 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до частини першої та другої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (стаття 116 ЦПК України) та витребування доказів (стаття 84 ЦПК України), тобто процесуальний закон чітко розмежовує зазначені поняття.

Зі змісту хвали суду вбачається, що це не є ухвала про забезпечення доказів, як помилково вказав про це суд першої інстанції в резолютивній її частині, а мова йде про витребування доказів.

Як вже зазначалося, зі змісту статті 353 ЦПК України не вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів.

Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ухвала суду першої інстанції не оскаржується в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» відкрито помилково, а тому його слід закрити.

Керуючись ст. ст. 10, 260, 261, 362 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2025 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак