ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 618/782/21 Головуючий суддя І інстанції Попова В. О.
Провадження № 22-ц/818/3799/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова 19 травня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Відділу культури Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області в особі ліквідаційної комісії не виплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

15.05.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу дублікату судового наказу у справі №618/782/21, виданого 26.10.2021 Дворічанським районним судом Харківської області про стягнення з відділу культури Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області в особі ліквідаційної комісії, на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 26559,87 грн.

Заява обгрунтована тим, що на дату звернення до суду судовий наказ не виконано та було втрачено під час окупації смт Дворічна. Оригінал судового наказу було повернуто 10.12.2021 року ОСОБА_2 без прийняття до виконання.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Харкова від 19 травня 2025 року відмовлено в прийнятті заяви про видачу дублікату виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення вимог процесуального права просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання ст.129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення.

Вважає, що ухвала про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, не є рішенням, яке набрало законної сили в розумінні ст.186, 255 ЦПК України.

Вказує, що повторна заява від 15.05.2025 року складена з урахуванням позиції суду, викладеної в ухвалі від 22.10.2024 року, містить додаткове обґрунтування у необхідності видачі дубліката виконавчого листа у справі, а також докази обставин втрати оригіналу судового наказу та нездійснення виконання судового рішення до моменту звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлялись про судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У апеляційній скарзі висловлена незгода лише з покладенням на позивача обов`язку сплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи. Тому суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 357 ЦПК України перевіряє доводи скарги лише в цих межах.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що суд вже вирішив питання та відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу ухвалою Індустріального районного суду м.Харкова від 22.10.2024 року, тому оскільки є рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у відкритті провадження слід відмовити.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м.Харкова від 22.10.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу, де зазначено , що заявником не надано належних доказів втрати судового наказу та не здійснення виконання судового рішення до моменту звернення до суду із заявою, не наведено належних та допустимих доказів та обставин його втрати.

Так, пункт 2 частини першої статті 186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Крім того, пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, суди дійсно повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета.

Водночас, пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ці підстави спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Разом із тим, розділ VI ЦПК України регулює розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), і розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень (рішень інших посадових осіб), належить звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видача дублікату виконавчого документа, мирова угода в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заміна сторони виконавчого провадження, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, поворот виконання рішення, постанови.

Отже, видача дублікату виконавчого документу є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень та рішень інших органів і посадових осіб (стаття 442 розділу VI ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) виснувала, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України).

Ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Наявність ухвали про відмову у задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, рішення інших органів і посадових осіб, є підставою для застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин).

Розділ VI ЦПК України, яким врегульовано вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, рішення інших органів і посадових осіб, не передбачає відкриття/відмови у відкритті/закриття провадження у справі під час вирішення таких питань.

Заява з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, у тому числі і про видачу дублікату виконавчого документа, підлягає розгляду без відкриття провадження у справі.

Схожі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 564/2100/18 (провадження № 61-10846св24), від 08 січня 2025 року у справі № 0907/2-1864/2011 (провадження № 61-18223св21).

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішенні справ із метою ефективного захисту порушених прав.

Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова 19 травня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

О.Ю. Тичкова.