РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Швед Н.В.

справа №569/5820/24

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути солідарно на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 71891,11 грн., а також 3028 грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) основними квартиронаймачами (споживачами) якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Відповідно до витягу інформації по адресній картці ЦНАП від 09.02.2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.2022 року, ОСОБА_5 зареєстрований за цією ж адресою з 23.02.2004 року. Згідно з витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що зареєстрований за вищевказаною адресою та відкрито на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 станом на 01.03.2023 року (за період з 01.09.2007 по 29.02.2024 року) виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 71891, 11 грн

Ухвалою суду від 12 квітня 2024року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 травня 2024 року.

15 травня 2024 року на адресу суду представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" Тємновою І.Л. подано клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_5 на належних відповідачів ОСОБА_2 , який є власником 1/4 частки квартири у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , власника 1/2 частки зазначеної квартири. В обґрунтування клопотання зазначає, що 01.04.2024 року на адресу ТОВ «Рівнетеплоенерго» надійшов адвокатський запит із додатками. А саме до запиту долучено заочне рішення у цивільній справі №569/10475/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: державний нотаріус Першої рівненської ДНК Рівненської області Гордійчук Вікторія Павлівна, КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Судовим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2023 року встановлено факт належності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 1997 року, виданого згідно з наказом Департаменту міського господарства Рівненської міської ради від 27.11.1997р. № 417. Визначено, що частка ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить по 1/4 частки кожному. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату звернення до суду із позовною заявою, в Товариства була відсутня вищезазначена інформація. Відтак, Позивач не знав і не міг знати про те, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем. Просить замінити неналежного відповідача ОСОБА_5 на належних відповідачів ОСОБА_2 , який є власником ? частки квартири у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , власника ? частки зазначеної квартири та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 71 891,11 грн.

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року замінено у цивільній справі№569/5820/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання неналежного відповідача ОСОБА_5 на належних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

05 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 про продовження строку для подачі відзиву по справі, пропущеного з поважних причин.

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено. Продовжено відповідачу ОСОБА_3 строк для подання відзиву на позовну заяву до 30 серпня 2024 року.

Представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 подано до суду відзив на позов, у якому він зазначає, що відповідно до матеріалів справи відповідачка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає і не зареєстрована. Відповідачка лише володіє ? частки у вказаній квартирі. Розрахунковий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживає в квартирі лише ОСОБА_1 і вона фактично користується комунальними послугами. Відповідачка сама зверталася до позивача із заявою про укладення договору і призупинення надання комунальних послуг в квартиру, поки ОСОБА_1 , як фактичний споживач послуг, таку заборгованість не оплатить. ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні квартирою для ОСОБА_3 , не дає доступу до квартири. З цього приводу ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення порядку користування квартирою і усунення перешкод у користуванні власністю (права №569/4407/24). Відповідач ОСОБА_3 не є споживачем послуг, отже і на неї не може покладати обов`язок зі сплати заборгованості за послуги, якими вона не користується. Просить застосувати строки позовної давності, так як відповідачка не вчиняла дій по визнанню боргу, заборгованість в повному обсязі чи її частини не сплачувала. З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що деколи частково сплачувалися нараховані послуги та здійснювали платежі менше нарахованих за місяць сум. Однак позивач не надав доказів, хто саме сплачував за такі послуги. В частині позовних вимог відмовити, з підстав пропущення строку позовної давності, в решті частині позовних вимог відмовити за безпідставністю і необгрунтованістю, судові витрати покласти на відповідача.

Представником позивача ТОВ «Рівнетеплоенерго» Вінсент М.Д. подано відповідь на відзив, у якому він зазначає, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) співвласниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 322 ЦК на власника покладається тягар утримання майна. Нові власники набули права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування, тобто до ст. 1218 ЦК отримують всі права та обов`язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок їх смерті, в розмірі вартості спадкового майна. Таким чином, успадкувавши об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували борги за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, утворені за весь період з 01.09.2007 по 01.03.2024. Від власників (спадкоємців) житла за адресою: АДРЕСА_1 до ТОВ «Рівнетеплоенерго» не надходило заяв про реструктуризацію наявної заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, утвореною ними та попередніми власниками. З цього слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобов`язані оплатити борг, яким є предметом цього позову. Станом на сьогодні споживач за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , не відключений від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання та зобов`язаний здійснювати оплату за надані позивачем послуги. Щодо строків позовної давності у відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 позов визнає частково в межах строків позовної давності. Однак, заява представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа погоджується з наявністю цього боргу. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, то вона вказує місяць за які справляється плата за комунальні послуги і виконавець комунальних послуг зобов`язаний зарахувати плату саме за місць вказаний у платіжному документі. У випадку, якщо особа не вказує місяць оплати або оплачує суму більшу ніж та що нарахована за місяць оплати, то виконавець послуг на власний розсуд може зарахувати надлишок та непозначену суму на сплату заборгованості за попередні періоди. У такому разі необхідно звернути увагу суду на порядок оплати відповідачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, зазначений у витягу із особового рахунку відповідачів № НОМЕР_1 з автоматизованої системи комерційного обліку відпуску теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання споживачам ТОВ «Рівнетеплоенерго» за періоди: -10.2007-12.2007 року;, -02.2008 -03.2008 року; - 05.2008 року; - 08.2008 року; - 01.2009 року; - 02.2011 року;, - 03.2014 року; - 05.2014 06.2015 року; - 09.2015 05.2016 року; - 07.2016 року; - 04.2019 року; - 08.2019 02.2020 року; - 04.2020 06.2021 року; - 08.2021 09.2021 року; - 08.2022 року; - 10.2022 року; - 05.2023 року. Відповідно сплачені суми були зараховані на погашення попереднього боргу. Вважають, що такі дії відповідачів свідчать про визнання ним свого боргу шляхом його часткової сплати, а тому з цього моменту строки позовної давності перериваються. Наголошують, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення з урахуванням правового режиму воєнного стану в Україні. Загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. У зв`язку з цим заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення. Просить в задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності від 13.08.2024 року, поданої представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 по справі №569/5820/24 відмовити. Поновити строки позовної давності у справі №569/5820/24 та вважати 01.09.2007 р. початком їх відліку у справі. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість у сумі 71 891, грн 11 коп. та судові витрати в розмірі 3028 грн 00 коп.

Представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 подано до суду заперечення (на відповідь на відзив), у яких він зазначає, що відповідач ОСОБА_3 не є споживачем послуг, так як у квартирі не проживає, отже і на неї не можна покладати обов`язки зі сплати заборгованості за послуги, якими вона не користується. Тому позов до ОСОБА_3 в частині стягнення з неї коштів є безпідставними. Стосовно переривання строків позовної давності, то слід зазначити, що ОСОБА_3 не здійснювала ніяких оплат за послуги, адже вона там не проживає, а право власності набула лише у вересні 2023 року. Як стверджує у відповіді на відзив представник позивача, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який обліковується за квартирою, були здійснені часткові платежі, однак чомусь виписку з банку по вказаним платежами представником позивача не надано, а отже не можливо встановити хто здійсним ці платежі і відносно кого може перериватися строк позовної давності. Відповідачка ОСОБА_3 не вчиняла дій по визнанню боргу, заборгованість в повному обсязі чи її частинами не сплачувала. Стосовно посилання представника позивача на правовий режим військового стану , як на підставу щодо поновлення стоку позовної давності слід вказати наступне. Заявляючи клопотання про поновлення строку позовної давності представник позивача фактично визнав той факт, що строк позовної давності пропущений. Вказуючи на поважність причин пропуску позовної давності, він не навів будь-яких об`єктивних і поважних причин, з яких позивач 2007 року не звертався до суду про стягнення боргу. Оскільки позивачем не доведено обставин, які перешкоджали позивачу через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до суду в межах стоку позовної давності, а факт запровадження воєнного стану в Україні, без обгрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків. В період 2022 -2024 року позивач працював, надав послуги для населення, звертався до суду із заявами, приймав документи та ін. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізовувати в повній мірі в цьому випадку не поважною причиною пропуску строку. Вважає свої заперечення обгрунованим, а доводи такими, що відповідають нормам чинного законодавства і тому заслуговують на увагу. Обставини, зазначені представником позивача у відповіді на відзив не надають підстав для стягнення коштів з ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги в повному обсязі у сумі 71 891 грн, 11 коп. В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував вимоги позивача про стягнення боргу, підтримав відзив на позовну заяву, заперечення на (відповідь на відзив), просив застосувати строки позовної давності та відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував вимоги позивача та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що як зазначає представник позивача у позові, ТОВ "Рівнетеплоенерго"здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) співвласниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Позивач зазначає, що належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідачі не виконували належним чином свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 01.03.2024 року за ними утворилася заборгованість в розмірі 71 891,11 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Як встановлено судом із оборотної відомості за період з 09.2007 року по 03.2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 рахується заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 71 891.11 грн.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIIжитлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на час розгляду справи) передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Окрім того, судом враховується сформований правововий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. та правова позиція, що викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2023року справа №569/10475/22 встановлено факт належності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 1997 року, виданого згідно з наказом Департаменту міського господарства Рівненської міської ради від 27.11.1997р. № 417. Визначено, що частка ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить по 1/4 частки кожному. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що згідно витягуз Державного реєстру речових прав від 19.01.2024 №362561786, квартира за адресою : АДРЕСА_1 , на праві власності по 1/4 ОСОБА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 21.09.2023 №347470151, квартира за адресою : АДРЕСА_1 , на праві власності по 1/2 належить ОСОБА_3 .

У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у правіспільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц).

Як встановлено із матеріалів справи частка у нерухомому майні (квартирі) відповідачки ОСОБА_3 ,становить 1/2, а частка відповідачів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 1/4. Між співвласниками квартири не укладено будь-яких договорів щодо утримання спільної квартири, а тому всі співвласники повинні виконувати обов`язок по утриманню майна відповідно до розміру своєї частки у нерухомому майні та нести тягар відповідальності перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з цим майном.

Хоча договір між позивачем та відповідачами не укладався, однак, обов`язок щодо ініціативи укладення договору покладається на споживача послуг, тому між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством: Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 і Правилами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стосовно заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 про застосування строків позовної давності до вимог ТОВ «Рівнетеплоенерго» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України вбачається,позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції, що була чинною впродовж періоду та постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830, за який позивач просить стягнути заборгованість).

Відповідачі оплачували періодично за надані позивачем послуги. Згідно з оборотною відомістю за період за 09.2007-03.2024 роки

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено снування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідачів з наданих послуг теплопостачання або ж спростування доводів представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності звернення з даним позовом.

На час розгляду справи у відповідачів існує заборгованість перед позивачем станом на 01.03.2024 р. у розмірі 71 891,11 грн.

Враховуючи, що послуги теплопостачання відносяться до періодичних платежів, суд вважає, що позов про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги теплопостачання підлягають частковому задоволенню за перід з 01.03.2019 року по 01.03.2024 р. у розмірі 29669 грн. 68 коп. в межах строку позовної давності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З відповідачів з врахуванням часток співвласників квартири суд вважає, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 7417,42 грн , стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 7417,42 грн та стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 14834,84 грн

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені судові вирати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1249,66 грн. (3028,00х29669,68 грн./71891,11 грн. з врахуванням часток співвласників квартири, судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 , в розмірі 312,41 грн, із ОСОБА_2 в розмірі 312,41 грн. та із ОСОБА_3 , в розмірі 624,83 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 7417,42 грн на IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 7417,42 грн на IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 14834,84 грн на IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 312,41 грн на IBAN: НОМЕР_3 в Філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 312,41 грн на IBAN: НОМЕР_3 в Філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 624,83 грн на IBAN: НОМЕР_3 в Філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, , ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго, вул. Д.Галицького, буд. 27, м. Рівне,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6

Суддя -