Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулися позивачі із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком, 21.09.2000 звернулась з заявою до державного нотаріуса Братишевської Г.О. щодо оформленням спадкових прав після померлого чоловіка ОСОБА_3 . Заява про прийняття спадщини надійшла 21.09.2000 року та було заведено спадкову справу за № 1018/2000 року. 03.06.2021 року вих. 1204/02-31 ОСОБА_4 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з пошкодженням правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок та відсутністю реєстрації права власності на нього за померлим чоловіком (спадкодавець). Тобто за життя, мати позивачів, прийняла спадщину після померлого чоловіка своєчасно але не встигла оформити спадкові права на вищенаведений будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , позивачі є єдиними спадкоємцями першого ступеню споріднення, які прийняли повністю та своєчасно спадщину в рівних частках і частково оформили спадкові права. На житловий будинок позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2025 року №85/02-31 приватного нотаріуса Краматорського нотаріального округу Паращук О.А. у зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів, які встановлюють право власності на вказаний житловий будинок на ім`я спадкодавця, тому вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав стосовно визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищенаведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Факт будівництва житлового будинку до 05.08.1992 року підтверджується технічним паспортом виготовленим ФОП ОСОБА_5 від 09.04.2025 року, згідно примітки будинок та господарські будівлі та споруди побудовані до 05.08.1992 року, тому не є самовільним будівництвом.

Тому, просять визнати право приватної спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 за позивачами по 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: житловий будинок літ.«А»-1 загальною площею 51.4 кв.м, житловою площею 28.8 кв.м., літня кухня літ.«Б», вбиральня літ.«В», ворота №1, огорожа №2.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 березня 2020 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 637.

Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28.12.1963 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 28.12.1963 року, актовий запис № 979.

Таким чином, ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_3 , та відповідно ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 1018/2000, заведеної державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї чоловіка ОСОБА_3 . Заповіти спадкодавця відсутні. Окрім ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто більше не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Однак, 03.06.2021 року державний нотаріус Першої слов`янської державної нотаріальної контори Браташевською Г.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 в зв`язку з пошкодженням правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок та відсутністю реєстрації права власності на нього.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у спірному будинку. Однак ОСОБА_3 не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.07.2022 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1456.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 08 жовтня 1964 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01 вересня 1966 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 05 грудня 1987 року, ОСОБА_6 05 грудня 1987 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , актовий запис № 1182.

Таким чином, позивачі є дітьми ОСОБА_4 , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 23.01.1998 р. по 27.07.2022 р. від 21.12.2022 р. № 20-17/2-1557, ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 23.01.1998 р. по 27.07.2022 р.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 24/2022, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач ОСОБА_1 , та 26 грудня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Заповіти спадкодавця відсутні. Окрім позивачів, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2025 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А., реєстровий а реєстрі № 362, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 успадкували по 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 04 квітня 2025 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцями не надано відомості (інформації) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, та відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 847-2/045/01 від 02 квітня 2021 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за станом на 01.01.2013 року в КП «Бюро технічної інвентаризації» не зареєстроване.

Відповідно до довідки № 04-01/1445 від 22.05.2024 року, виданої Відділом зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 року в КП «БТІ» не зареєстроване.

Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно № 155 від 06.04.1957 року, на підставі Рішення виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих від 09.05.1956 року, ОСОБА_3 в безстрокове користування відведена земельна ділянка АДРЕСА_2 , для будівництва житлового будинку.

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_5 , станом на 01.01.2021 року, на території домоволодіння знаходяться: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.; погріб літ. «а», тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», вбиральня літ. «В», ворота № 1, огорожа № 2. Житловий будинок літ. «А-1» побудований у 1959 році.

Відповідно до Довідки ФОП ОСОБА_5 № 93 від 09.04.2025 року, житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.; літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», ворота № 1, огорожа № 2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 - побудовані до 05.08.1992 року, що згідно з Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року, зі змінами з Постанови та не підлягають прийняттю в експлуатацію. Огорожа № 1, ворота № 2КМ № 1063 від 27.12.2017 р., № 931 від 07.11.2018 р. не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1.8 цього Положення реєстр прав власності на нерухоме майно є єдиною державної інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна та незавершеного будівництва (далі об`єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації), правовстановлюючі документи та документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Так, на час будівництва спірного будинку діяла постанова Ради Міністрів УРСР від 12 березня 1981 року №125 «Про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» (втратила чинність згідно з постановою КМУ від 15жовтня 1992року №587 у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»).

Відповідно до п.п. «к» п. 2 Постанови передбачалось прийняття в експлуатацію державними приймальними комісіями (призначеними виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів) жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої належності, а також усіх інших об`єктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств/організацій у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооперативних та інших організацій або замовниками/забудовниками яких є виконкоми районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30 грудня 2004 року) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Зазначеною Постановою було встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів АРК, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями та погодженням з Держбудом.

Крім того, суд зважає і на те, що відповідно до п. 3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.9 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку на земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992 року, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи.

Таким чином по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Крім того, згідно роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до Постанови КМУ від 7 червня 2017 р.№ 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», до цього переліку відносяться: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування,-щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності)належать до об`єктів з незначними (СС1),з середніми(СС2)та значними(СС3)наслідками; заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції; реконструкція, капітальний ремонт внутрішніх систем: опалення, у тому числі що передбачає встановлення або заміну обладнання індивідуальних теплових пунктів, заміна трубопроводів систем опалення, балансування систем опалення, встановлення балансувальних клапанів та/або витратомірів, з міна типу систем опалення з однотрубної на двотрубну та/або з вертикальної на горизонтальну, встановлення та/або заміна опалювальних приладів, обладнання опалювальних приладів автоматичними регуляторами температурив приміщеннях, встановлення та заміна приладів-розподілювачів та іншого обладнання регулювання і обліку теплової енергії; вентиляції; водопостачання та водовідведення, у тому числі трубопроводів; силових та слабкострумових систем, які забезпечують функціонування будівель і споруд.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_4 .. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачі не можуть, оскільки ними не подано нотаріусу всіх документів, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудований у 1959 році, за наявності на такий будинок відповідної технічної документації, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на який спадкодавець не отримав правовстановлюючі документи.

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: житловий будинок літ.«А»-1 загальною площею 51.4 кв.м, житловою площею 28.8 кв.м., літня кухня літ.«Б», вбиральня літ.«В», ворота №1, огорожа №2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: житловий будинок літ.«А»-1 загальною площею 51.4 кв.м, житловою площею 28.8 кв.м., літня кухня літ.«Б», вбиральня літ.«В», ворота №1, огорожа №2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст рішення виготовлений 15 жовтня 2025 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко