УХВАЛА

10 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 450/1643/24

провадження № 61-12527ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути: з МТСБУ на його користь 160 000,00 грн страхового відшкодування, 6 181,42 грн пені та 3% річних у розмірі 629,51 грн, а всього 166 810,93 грн та судові витрати пропорційно до позовних вимог у сумі 10 106,55 грн; з військової частини НОМЕР_1 на його користь матеріальну шкоду у сумі 70 412,33 грн та судові витрати пропорційно до заявлених позовних вимог у сумі 4 265,68 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 160 000,00 грн страхового відшкодування, 6 181,42 грн пені та 3% річних у розмірі 629,51 грн, а всього 166 810,93 грн.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 66 412,33 грн матеріальної шкоди.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 4 557,67 грн судових витрат за складання звіту та сплаченого судового збору.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 1 814,56 грн судових витрат за складання звіту та сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області

від 07 жовтня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васечка Ю. А. про стягнення судових витрат на правову допомогу задоволено частково.

Cтягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 623,60 грн.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 241,40 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та МТСБУ залишено без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року залишено без змін.

Додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області

від 07 жовтня 2024 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 08 жовтня 2025 року, військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області

від 25 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім перегляду судом апеляційної інстанції.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають, передусім, подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Ціна позову у цій справі складає 237 223,26 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує доводи касаційної скарги, які стосуються оцінки доказів у справі (звіту про оцінку автомобіля) і незалучення власника автомобіля до участі у справі, та вважає, що незгода військової частини НОМЕР_1 з судовими рішеннями не свідчить про те, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами першої та апеляційної інстанції.

Таким чином випадків, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягало б касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, не довела наявності винятків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович