Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1182/25
Провадження № 2/499/766/25
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

13 жовтня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

До суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся адвокат Врона А.В. з вищевказаною позовною заявою.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору від 28.07.2025 року №0.0..1 на суму 1816,80 грн.

Однак, відповідно до акту складеного канцелярією Іванівського районного суду Одеської області від 06.10.2025 року, дана квитанції раніше надавалися до суду в рамках цивільної справи № 499/819/25, заява по якій була повернута заявнику.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, оскільки надана позивачем квитанція була використана у іншій справі, тож до уваги судом взята не може бути.

Інших квитанцій про сплату судового збору до матеріалів справи не долучено, клопотань про звільнення від сплати не заявлено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до ст.176 ЦПК України ціна позову визначається : у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Ціну позову позивачем не визначено.

В позовній заяві позивачем, окрім іншого, ставиться вимога щодо визнання права власності на спадкове майно, а саме автомобіль та три земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вартість рухомого майна визначена у відповідності до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України.

Вартість нерухомого майна визначена на підставі одного оголошення на інтернет-платформі, що вочевидь не відповідає дійсній вартості такого майна.

Під дійсною вартістю майна, як зазначено у п. 12 а Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів та норм і правил.

Як визначено ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Проте в порушення вищевказаних вимог до позовної заяви не додано звіту, складеного за результатами експертної грошової оцінки спірного нерухомого майна (земельних ділянок наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), тобто не додано належних та допустимих доказів на підтвердження ціни позову, що підтверджують реальну вартість спірного нерухомого майна на момент пред`явлення позову.

При цьому доказів неможливості зазначення дійсної вартості такого майна до позовної заяви не долучено, клопотання про витребування таких доказів не надано.

Отже, позивачу та його представнику необхідно надати до суду докази дійсної вартості спірного нерухомого майна, зазначити ціну позову та зважаючи на її розмір сплатити судовий збір у розмірі визначеному в ЗУ «Про судовий збір» з урахування заявлених вимог про встановлення двох фактів.

Під час розрахунку судового збору, належного до сплати, позивачу та його представнику слід виходити з наступних норм законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання заяви в порядку окремого провадження судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (3028*0,2) = 605,60 грн.*2=1211,20 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто зазначивши ціну позову слід вирахувати один відсоток від цієї суми, який не може бути меншим від 1211,20 грн. та більшим від 15140,00 грн. та додати до отриманого результату 1211,20 грн. за вимоги про встановлення факту.

Отже, враховуючи вищевказане, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження зважаючи на вищевказані недоліки.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу пропонується усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу та її представнику строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині, а саме вказати ціну позову, надати докази дійсної вартості нерухомого майна, а у разі неможливості їх надати, заявити клопотання про їх витребування з зазначенням причин неможливості отримати такі докази самостійним шляхом, надати до суду квитанцію про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору розміщені на офіційному веб-сайті Іванівського районного суду Одеської області у розділі «Громадянам» (веб-адреса сторінки: https://iv.od.court.gov.ua/sud1509/).

Роз`яснити позивачу та її представнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ