Справа № 449/1593/24 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 22-ц/811/968/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Підлужного В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову покликався на те, що 04.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1359-4006.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 29 500,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, оскільки Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Зауважує, що Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.

Стверджував, що станом на 08.08.2024 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту, процентів, комісії за видачу кредиту), становлять: 100 716,00 (сто тисяч сімсот шістнадцять грн. 00 коп.) гривень, що складається з: прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 3 425,00 гривень; прострочена заборгованість за кредитом 29 500,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 67 791,00 гривень.

Оскаржуваним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 лютого 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №1359-4006 від 04.03.2024 р. в розмірі - 100 716, 00 грн. (сто тисяч сімсот шістнадцять) грн 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», сплачений судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що право кредитодавця

нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після

спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення

до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, а відтак передбачені договором нарахування процентів після 23.08.2024 року за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, яка була пред`явлена 23.08.2024 року. Відтак термін протягом якого нараховуються відсотки за користуванням кредиту

становить 171 день (з 04.03.2024 року по 23.08.2024 року).

Вважає, що загальна сума боргу за кредитним договором №1359-4006 від 03.04.2024

року становить 78 945,00 грн., з яких: 29 500,00 грн. сума заборгованості за тілом

кредиту; 49 445,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просить рішення суду скасувати частково.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір та отримавши в кредит грошові кошти, кредитні кошти ТОВ «Укр кредит фінанс» не повернула, не сплатила передбачені умовами договору проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, що підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 04.03.2024 року між ТзОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1359-4006.

Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1359-4006 від 04.03.2024 року, ОСОБА_1 , здійснювалася видача коштів за кредитним договором № 1359-4006 від 04.03.2024 року за допомогою системи «LIQPAY», в сумі 29 500 грн.

Відповідно до п.4.1. договору про відкриття кредитної лінії № 1359-4006, продукту "НА ВСЕ" від 04.03.2024 року, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 29 500, 00 грн. Дата надання/видачі кредиту 04.03.2024 р.

Відповідно до п.8.5. договору про відкриття кредитної лінії № 1359-4006 продукту "НА ВСЕ" від 04.03.2024 р., у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом та/або комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту).

Згідно п.4.7. договору, комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою).

Згідно п.4.9. договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 28.12.2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором.

Відповідно до п.4.11. договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 152 339.29 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та проценти за користування Кредитом.

Розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування узгоджено сторонами договору, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо періоду надання кредиту і розміру процентної ставки, сукупної вартості кредиту, порядку надання і погашення кредиту, нарахування, переліку, розміру й бази розрахунку процентів, відповідальності за порушення умов договору.

Окрім того, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачка не оспорювала кредитний договір в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з його невідповідністю вимогам законодавства.

Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 29 500 000 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту 29 500 грн. за договором № 1359-4006 від 04.03.2024 за допомогою системи LigPay.

Отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не заперечує.

Листом АТ КБ «ПриватБанк», повідомлено клієнта ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виконання ТОВ «Укр кредит фінанс» зобов`язань за кредитним договором, оскільки позичальнику ОСОБА_1 були надані кредитні кошти згідно умов кредитного договору, отримання яких вона не заперечувала.

За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в кредит грошові кошти, не сплатила передбачені умовами договору проценти, внаслідок чого у неї склалася заборгованість, яка станом на 08.08.2024 року становить 100 716 грн., з яких 3 425 грн. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 29 500 грн. прострочена заборгованість за кредитом. 67 791 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Такий розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу отриманих кредитних коштів в сумі 29 500.00 грн., а також сплати передбачених умовами договору процентів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції врахував те, що безспірним є те, що ОСОБА_1 порушила умови договору про відкриття кредитної лінії, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, що нею не заперечується.

Аналізуючи долучений до справи розрахунок заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідно до умов договору.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором 1359-4006 від 04.03.2024 р., позовні вимоги розраховані по 08.08.2024 року.

Оскільки строк дії договору про відкриття кредитної лінії № 1359-4006 від 04.03.2024 року становить 300 календарних днів, кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами лише до закінчення строку дії договору, тобто до 28.12.2024 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що 23.08.2024 року позивачем скеровано вимогу ОСОБА_1 , про усунення порушень умов Договору №1359-4006 від 04.03.2024 року, в якій зазначено, що «протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї Вимоги сплатити заборгованість за Кредитом на банківські реквізити ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначені в Договорі».

Відтак, позивач втратив право нарахування процентів за користування кредитними коштами з моменту пред`явлення позивачем вимоги відповідачу про усунення порушень умов Договору №1359-4006 від 04.03.2024 року.

Оскільки позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, що передбачено умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1359-4006 від 04.03.2024 року, проценти нараховувалися позивачем в межах строку кредитування та за процентною ставкою, встановленою умовами договору, нараховані проценти, про стягнення яких просить позивач, є процентами за користування кредитними коштами нарахованими відповідно до ст.ст. 1048, 10561 ЦК України.

Враховуючи те, що відсотки за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору, сплата відсотків за користування кредитними коштами в розмірі у 1,50 % в день передбачена умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1359-4006 від 04.03.2024 року, а підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 , погодилася з такими умовами надання кредиту, однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору у неї виникла заборгованість, яка нею не сплачена.

Разом з тим, слід зазначити, що базовим періодом є строк користування кредитом, протягом якого позичальником може бути використано право користування кредитними коштами за зниженою процентною ставкою, в даному випадку - 1,2 %, а в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти.

Згідно п.4.4. договору, базовий період складає 14 календарних днів.

Пунктом 12.1. договору передбачено, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Проценти та одноразова комісія визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору і погодилась із ними.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 , не зверталася до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору.

Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9) на відмову від Договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, відповідач користувалася коштами позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.