Справа № 167/1070/25
Номер провадження 2/167/625/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на строні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на строні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на 66/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавцем ОСОБА_7 був складений заповіт, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок він заповів своєму онуку ОСОБА_1 .

Ваказує, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час смерті та частково її оформив. Інших спадкоємців за заповітом немає, спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає.

26 травня 2025 року постановою державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Демчук Т. М. у видачі свідоцтва про право на спадщину на 66/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, просить суд визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 (66/100 частки) житлового будинку АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області 25 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 21 жовтня 2025 року о 10 год 00 хв витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області копію спадкової справи №162/2011 заведеної після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, 17 жовтня 2025 року подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, 17 жовтня 2025 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на строні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в підготовче засідання не з`явилися, 17 жовтня 2025 року подали суду заяви про розгляд справи у її відсутності, проти заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 66/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_7 , що підтверджується копією витягу з погосподарської книги № 3 за 2007 рік Руднянської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 серпня 2007 року Руднянською сільською радою Рожищенського району Волинській області ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 серпня 1998 року на випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_7 залишив заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями заповів онуку ОСОБА_1 .

Спадкодавець ОСОБА_7 до дня своєї смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_2 та онуками ОСОБА_1 , ОСОБА_8 . Заповіт від імені ОСОБА_7 посвідчено виконкомом Руднянської сільської ради та зареєстровано у реєстрі за № 7 від 11 серпня 1998 року.

З копії матеріалів спадкової справи № 162/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , розпочатої 25 червня 2011 року встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину після смерті діда ОСОБА_7 прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час смерті та частково її оформив. Інших спадкоємців за заповітом немає.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 травня 2025 року № 260/02-31 державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Демчук Т. М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 66/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності за спадкодавцем.

Позивач, вказуючи на те, що позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, регулюються нормами права, які містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З копії витягу з погосподарської книги № 3 за 2007 рік Руднянської сільської ради Рожищенського району Волинської області встановлено, що 66/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 1948 рік побудови належало ОСОБА_7 .

З копії технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що кв. АДРЕСА_2 в житловому будинку за вказаною адресою складається з двох коридорів, санвузла, кухні, вітальні та чотирьох кімнат, загальна площа будинку становить 136,2 кв.м, з яких: 79,1 кв.м - житлова площа, 57,1 кв.м - допоміжна площа.

Ринкова вартість 66/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 272147,04 грн, що підтверджується висновком про вартість майна.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на нього, тому суд доходить висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 згідно його клопотання.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 200, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на строні відповідача: гук ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 21 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на строні відповідача:

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Головуючий суддя І. І. Сіліч