Провадження № 2/161/5237/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 жовтня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2025 року позивачка ОСОБА_1 , через свого представника, звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з 05.03.2025 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . За короткий період перебування у шлюбі, відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Починаючи із травня 2025 року вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Враховуючи наведене, просить суд шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.03.2025 року відділом реєстрації актів цивільного стану Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської обл. за актовим записом № 4, розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05.03.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстровано Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської обл. за актовим записом № 4, про що видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Спільних дітей сторони від шлюбу не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети та проживають окремо.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 29.07.2025 року між адвокатом Лютим О.В. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги, на підставі якого адвокат надав позивачці наступні послуги: усна консультація, підготовка позовної заяви та представництво позивача в суді першої інстанції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 10).

Обумовлена вартість послуг, виходячи із попередньої домовленості між сторонами про загальну фіксовану вартість правової допомоги за вищевказаним договором склала 4000 грн.

18.09.2025 року ОСОБА_1 на виконання умов Договору сплатила адвокату Лютому О.В. 4000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 31).

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими та такими, які відповідають принципам розумності та справедливості.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд також виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом сплатила судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. сплаченого останньою судового збору та 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 05 березня 2025 року Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської обл. за актовим записом № 4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в загальному розмірі 5211 (п`ять тисячі двісті одинадцять) грн. 20 коп., які складаються із: судового збору 1211 грн. 20 коп.; витрат на правничу допомогу 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 15 жовтня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська