Провадження № 2/932/1784/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Прусака А.О.,

учасники цивільного процесу:

позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» (представник відсутній),

відповідач ОСОБА_1 (відсутній),

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача.

04.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем ОСОБА_1 укладений електронний кредитний договір позики № 145594. В межах цього договору позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість.

10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладений договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», включно і до ОСОБА_1 . Своїх зобов`язань за договором позики № 145594 від 04.07.2024 відповідач не виконав та має перед позивачем непогашену заборгованість в розмірі 10 213,90 гривень, з яких: 5 556,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 4 256,90 гривень - заборгованість за відсотками та 401,00 гривня - комісія. Заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явився. При подачі позовної заяви до суду клопотав розглядати справу за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача в судове засідання проти прийняття заочного рішення не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які заяви по суті справи від нього до суду не надходили. Правом на відзив не скористався.

Інших клопотань в порядку статті 222 Цивільного процесуального кодексу України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, та те, що відповідач належним чином двічі повідомлявся про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд цю справу розглядає у порядку заочного провадження.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.06.2025 у справі відкрите провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію, щодо рахунків відповідача.

Судові засідання призначені на 15.07.2025, 11.08.2025, 15.09.2025, 01.10.2025.

01.10.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.07.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем ОСОБА_1 укладений електронний договір позики № 145594, що підтверджено договором про споживчий кредит № 145594 від 04.07.2024. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у форматі одноразового ідентифікатора) 487604eb підписаний 04.07.2024. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти зі строком повернення до 12.09.2024. Розмір процентів за користування позикою та розмір процентів на прострочену позику визначений цим договором. Позику надано шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, вказаної споживачем для цієї цілі в особистому кабінеті. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, штрафи та пеню (в разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДІПЛЮС» виконало умови договору та надало відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

10.10.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДІПЛЮС» і ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 10102024, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників в тому числі за договором № 145594 від 04.07.2024 укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 10102024 від 10.10.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 145594 від 04.07.2024.

Відповідач своїх зобов`язань перед кредитором не виконав та має непогашену заборгованість у розмірі 10 213,90 гривень, з яких: 5 556,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 4256,90 - заборгованість за відсотками, 401,00 гривень комісія.

V. Оцінка суду.

Дослідивши представлені позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п.3, 6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Положеннями частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до пункту дванадцять статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

У відповідності до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.

Таким чином, згідно з розрахунком позивача, який не був спростований відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики становить 10 213,90 гривень, з яких: 5 556,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 4256,90 - заборгованість за відсотками, 401,00 гривень комісія.

Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитодавцю не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і кредитодавець вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

За змістом частин з першої по шосту статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правову допомогу по цій справі склали 7 000,00 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» № 04/02/25-01 від 04.02.2025, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач будь-яких клопотань по зменшенню витрат на правничу допомогу не заявляв, відомостей щодо необґрунтованості понесених витрат суду не подавав, керуючись статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 7 000,00 гривень.

Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У відповідності до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.

На підставі ст. 526, 530, 610-612, 615, 625, 638, 642, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись ст. 10-13, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 277, 280, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 145594 від 04.07.2024 у розмірі 10 213 (десять тисяч двісті тринадцять) гривень 90 копійок, суму судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 (сім тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового провадження:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», , (місце знаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005);

Представник позивача Тараненко Артем Ігорович, РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О. Коваленко