Провадження №6/522/318/25
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Бійц М.Е. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е., 12.05.2025 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою в якій просить постановити ухвалу про визнання дубліката виконавчого листа виданого 15.06.2023 року Приморським районним судом м.Одеси у справі № 1522/21028/12 про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом таким, що не підлягає виконанню. Зупинити виконання за виконавчим документом дублікатом виконавчого листа виданим 15.06.2023 року Приморським районним судом м.Одеси у справі № 1522/21028/12 про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом до розгляду заяви судом. Вирішити питання про поворот виконання та стягнути із ОСОБА_2 на Користь ОСОБА_1 8524.49 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2014 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором. На виконання зазначеного судового рішення 17 листопада 2014 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №1522/21028/12. Надалі право вимоги банку за кредитним договором від 30 листопада 2007 року №014/79729/74/86458 неодноразово відчужувалося в наслідок чого ОСОБА_2 набув право вимоги за кредитним договором та набув статусу правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в виконавчому провадженні.

09 квітня 2025 року Верховним Судом прийнято Постанову у справі 522/6195/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ«Райффайзен Банк Аваль», АТ «Оксі Банк», ТОВ «ФК Украфинанс Груп», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Черленюх Л.В., приватний нотаріус Янковська О.С. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, вирішено визнати недійсним договір про відступлення права вимоги з а договором від 27 лютого 2020 року № 511, укладений між ТОВ «ФК Укрфінанс Груп» і ОСОБА_3 , скасовано в Державному реєстрі речових прав запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51368874, згідно з яким здійснено реєстрацію іпотекодержателем ОСОБА_2 . Просить визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю, з огляду на відсутність обов`язку боржника в результаті визнання договору відступлення недійсним.

12.05.2025 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Донцова Д.Ю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2025 року заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання та зупинено виконання за виконавчим документом дублікатом виконавчого листа виданим 15.06.2023 року Приморським районним судом м. Одеси у справі №1522/21028 до розгляду судом заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання 07.10.2025 року учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_4 звернулася до суду 07.10.2025 року з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю дістатись приміщення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників справи за наявними у справі доказами.

Скарга подана в травні 2025 року, скаржник подала докази разом с заявою, стягувач подав відзив на заяву, тому підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, крім того, станом на 12:00 07 жовтня 2025 року прогноз про погіршення погодних умов не підтвердився, а, тому, клопотання адвоката Бійц М.Е. підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2014 року (цивільна справа № 1522/21028/12) позов Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року у розмірі 103021,38 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 08 серпня 2012 року 823449,88 грн.

Надалі право вимоги банку за кредитним договором від 30 листопада

2007 року № 014/79729/74/86458 неодноразово відчужувалося.

26 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення права вимоги № 26-02/20, за умовами якого кредитор відступив за плату новому кредитору право вимоги за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 014/79729/74/86458.

27 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О. С., реєстровий № 511, згідно з яким ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» відступило новому іпотекодежателю ОСОБА_2 усі права за договором іпотеки від 30 листопада 2007 року № б/н, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., реєстровий №5555.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі задоволено. Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2014 року у справі № 1522/21028/12 за позовною заявою Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором з Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_2 та видано дублікати виконавчих листів у справі № 1522/21028/12 і поновлено строк на пред`явлення вказаних виконавчих листів.

15 липня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року у розмірі 103.021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08 серпня 2012 року (1 долар США дорівнює 7, 9930 гривень) складає 823.449 (вісімсот двадцять три тисячі чотириста сорок дев`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 760402 (сімсот шістдесят тисяч чотириста дві) гривні 38 (тридцять вісім) копійок;

- заборгованість за відсотками 41183 (сорок одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок;

- пеня за прострочення тілу кредиту 3514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок;

- пеня за прострочення відсотків по кредиту 18.349 (вісімнадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3219,00 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень.

Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 18 липня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 за виконавчим листом № 1522/21028/12 від 15 липня 2023 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 року складає 823449,88 гривень.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Надаючи оцінку твердження представника боржника, щодо позбавлення права бути стягувачем у ВП 72289771 в світлі визнання договору про відступлення права вимоги за договору іпотеки від 27 лютого 2020 року №511, суд зазначає наступне.

Заявник як на підставу визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що постановою Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі № 522/6195/20 було визнано недійсним договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27 лютого 2020 року № 511, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» і ОСОБА_2 .

Тобто, договір від 26 лютого 2020 року № 26-02/20, укладений між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 , про відступлення права вимоги саме за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 014/79729/74/86458 недійсним визнано не було.

При цьому, у статті 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки, виконавче провадження було відкрите з примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості саме за кредитним договором, який в судовому порядку недійсним визнано не було то підстави для визнання дублікату виконавчого листа у справі таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Доказів виконання зобов`язання сторони не надали.

Враховуючи наведене, заявник не навів обставин, які б можна було вважати такими, що є підставою для визнання дубліката виконавчого листа у справі таким, що не підлягає виконанню.

Вимога про вирішення питання про поворот виконання та стягнення із ОСОБА_2 коштів стягнутих за виконавчим провадженням є похідною та за умови відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Бійц М.Е. не підлягають задоволенню, оскільки виконавчий лист виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом та окрім того обов`язок боржника на теперішній час не є відсутнім або припиненим.

Ухвалою суду від 16.05.2025 р. зупинено виконання за виконавчим документом дублікатом виконавчого листа виданим 15.06.2023 Приморським районним судом м. Одеси у справі №1522/21028/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом до розгляду судом заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи відмову у задоволенні заяви, суд вважає необхідним поновити виконання.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 адвоката Бійц Марини Едуардівни про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та вирішення питання про поворот виконання - відмовити.

Поновити виконання за виконавчим документом дублікатом виконавчого листа виданим 15.06.2023 Приморським районним судом м. Одеси у справі №1522/21028/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13.10.2025 року.

Суддя Донцов Д.Ю.