Провадження № 2-о/643/500/25
УХВАЛА

13.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Новіченко Н.В., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Міністерство оборони України

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Розглянувши вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як на тому наголошено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 ЦПК.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження у цій справі.

Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК, а також роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. ст. 294, 318 ЦПК.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви врегульовано приписами ст. 175 ЦПК.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи з вищевказаної норми закону, заява має містити підпис заявника або його представника.

Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Разом з тим, звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи (заявника) на заяви та відображення даної волі у проставленому на заяві заявником або його представником власноручного підпису. Зазначене дає змогу суду виключити будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення на звернення до суду із заявою.

Проте, дослідивши зміст поданої заяви судом встановлено, що вона взагалі не підписана заявником.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 повернути заявнику.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко