УХВАЛА

03 жовтня 2025року

м. Київ

справа № 346/5100/24

провадження № 61-12167ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Мартиненком Віталієм Івановичем, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в кому просила стягнути з відповідача 200 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим частиною другою статті 125 КК України.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2025 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, передбаченим частиною другою статті 125 КК України.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року змінено рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2025 року. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком 50 000,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 500,00 грн та 2 500,00 грн у відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

29 вересня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У цій справі ціна позову становить 200 000,00 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн), а тому судові рішення у справі не підлягають касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно з підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, зокрема якщо справа має виняткове значення для заявника, посилаючись на те, що ОСОБА_3 з 12 березня 2022 року добровільно став на захист Батьківщини, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення служби військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, є військовослужбовцем Збройних Сил України, є учасником бойових дій, під час виконання бойового завдання отримав вогнепальне кулькове проникаюче сліпе поранення живота з пошкодженням селезінки, шлунку, поперечно-ободової кишки, печінки, круглої зв`язки печінки, отримав контузію, внаслідок чого взятий на облік у лікаря психіатра та лікаря нарколога, позитивно характеризується за місцем служби та за місцем проживання. Суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги доводи позивача, що відповідач є солдатом ЗСУ та має високу заробітну плату, а тому визначена судом моральна шкода у розмірі 10 000,00 грн з врахуванням доходів відповідача та рівня цін в Україні є мізерною сумою. Майновий стан ОСОБА_3 судом не досліджувався взагалі, а доводи позивачки повністю скасовуються банківською випискою з карткового рахунку відповідача, на яку він отримував грошове забезпечення під час перебування на службі у ЗСУ. Однак, помилково змінюючи вочевидь законне та обґрунтоване рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2025 року, Івано-Франківський апеляційний суд безпідставно поставив позивача у скрутне фінансове становище, оскільки більшу частину своєї заробітної плати ОСОБА_3 витрачає для придбання військової амуніції, необхідної для виконання бойових завдань, що є незаконним та несправедливим.

Оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з оскаржуваними судовими рішеннями не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину певні негативні наслідки внаслідок прийняття такого судового рішення. Крім того, докази про те, що виконання оскарженого судового рішенняпоставить позивача у скрутне фінансове становище, заявник не надав.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 346/5100/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко