Справа № 375/1053/25
Провадження № 2-п/375/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О. В.,

за участі секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 1 липня 2025 року у справі №375/1053/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №485884-КС-001 про надання кредиту від 9 січня 2024 року у розмірі 30760,80(тридцять тисяч сімсот шістдесят) гривень 80 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати у розмірі 2309,76 (дві тисячі триста дев`ять) гривень 76 копійок.

28 липня 2025 року відповідач звернулася до суду із заявою, якою просить скасувати вказане заочне рішення суду, відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Також просить закрити провадження у справі, на підставі пунтку 2 частини 1 статті 255ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Повідомила, що ухвалою Господарського суду Київської області від 10 червня 2024року відкрито провадження у справі №911/707/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 2 вересня 2024 року по справі №911/707/24 закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відповідач зазначив, що станом на дату закриття провадження у справі №911/707/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , позивач не скористався своїм правом на предявлення вимог боржника, як конкурсний кредитор, а тому його вимоги вважаються погашеними та наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 45, 90 Кодексу України з процедур банкрутства заборгованість відповідача є погашеною, що й встановлено ухвалою Господарського суду Київської області від 2 вересня 2024 року у справі №911/707/24.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 вересня 2025року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №375/1053/25 задоволено, скасовано заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 1 липня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16 жовня 2025 року о 9 год 30 хв.

24 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

25 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву, де зазначено, що сторона позивача не заперечує про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, просить повернути сплачений судовий збір та просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник позивача на розгляд справи не з`явилась, про час та місце розгляду справи був повідомленей належним чином, проте у матеріалах справа міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач на розгляд справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що 9 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №485884-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею12 Законом України «Про електронну комерцію».

За умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн строком на 16 тижні, строком дії договору до 30 квітня 2024 року, стандартна процентна ставка в день 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка 1,16395000 у день, фіксована, комісія за надання кредиту 1500,00 грн (п. 2.5 Договору), орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 21040,00 грн.

Згідно графіку платежів, кінцевою датою повернення позики визначено 30 квітня 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», заборгованість ОСОБА_1 за договором №485884-КС-001 від 9 січня 2024 року станом на 31 березня 2025 року становить 32260,80 грн, з яких 10000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 20760,80 грн - сума прострочених платежів по процентах, 1500,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Разом із тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 10 червня 2024року відкрито провадження у справі № 911/707/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, також встановлено, що ОСОБА_1 укладено низку кредитних договорів, в тому числі кредитний договір для розвитку бізнесу з ТОВ «БІЗПОЗИКА» №485884-КС-001 від 9 січня 2024 року, за яким наявна заборгованість у сумі 18560,80 грн.

Тобто, звертаючись до Господарського суду Київської області у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 включила до переліку кредиторів ТОВ«БІЗНЕС ПОЗИКА», звернувши увагу на наявність в неї грошових зобов`язань перед кредитором.

Крім того, на виконання приписів статті 45 та статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 10 червня 2024 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , номер публікації якого 73381.

Згідно із частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Після офіційного оприлюднення оголошення до Господарського суду Київської області не надходили заяви кредиторів із грошовими вимогами до боржника.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Київської області від 2 вересня 2024року по справі № 911/707/24 закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства, наслідками відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; 6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав; 7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

З введенням в дію КУзПБ Велика Палата ВС у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови ВП ВС від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

У постановах ВП ВС від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц та від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б зроблено висновок, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Також Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 23 вересня 2021 року у справі №904/4455/19 зазначає, що процесуальний закон визначає правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з майновими (грошовими) вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, стосовно яких у частині третій статті 7 КУзПБ встановлено імперативну вимогу їх передачі до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, для розгляду по суті спору в межах цієї справи.

Відповідно до вимог частини 1 пункту 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що вказана справа на підставі пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ підлягає розгляду лише в порядку господарського судочинства, то відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, враховуючи підстави закриття провадження у справі, позивач має право на повернення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтею 255 ЦПК України, статтями 4, 20 ГПК України, статтями 1, 7, пунктом 1 частини 1 статті 120 КУзПБ, статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411 ) судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривнi 40 копійок, згідно платіжної інструкції № 6199 від 18 квітня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС