Провадження №2/523/5614/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 277/1000 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було роз`яснено, що на нерухоме майно накладено обтяження Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що унеможливлює подальше прийняття спадщини.

Позивач звернувся до Пересипського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту. Однак, у відповіді від 19.02.2025 року, йому було повідомлено про неможливість задовольнити заяву, оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, було знищено через закінчення терміну зберігання.

Посилаючись на те, що виконавче провадження, яке стало підставою для обтяження, не існує, а спадкоємець набуває права власності на спадкове майно з моменту відкриття спадщини, позивач вважає, що арешт на майно є незаконним та перешкоджає йому в реалізації його законних спадкових прав. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся до суду з вимогою про скасування арешту.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 07.07.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видане 23.03.2024 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області.

Згідно довідки про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.02.2025 року за №411497810, вбачається, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 277/1000 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаної довідки також вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено обтяження у вигляді арештів:

- арешт № 5253281 від 12.10.2010 на підставі постанови серії АА632479, виданої 01.06.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції;

- арешт №10350574 від 12.10.2010 року на підставі постанови серії АА632479, виданої 01.06.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Позивач зазначає, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було роз`яснено, що на нерухоме майно спадкодавця накладено обтяження Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що унеможливлює подальше прийняття спадщини.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач звертався до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про зняття арешту. Проте листом від 19.02.2025 року за №17137 йому було повідомлено, що виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт, знищено із закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України).

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Постановою пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» в абзаці 4 пункту 24 зазначено: «Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна після померлого ОСОБА_3 , позбавлений можливості оформити свої спадкові права, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із перебуванням спадкового майна під арештом, чим порушуються його права.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли його стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установи), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 321, 1218, 1220, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою серії АА632479, виданої 01.06.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника, що належить ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №5253281 від 12.10.2010 року та №10350574 від 12.10.2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Боков