Справа № 351/1006/25
Номер провадження №2/351/760/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2025 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.
за участі секретаря - Равлюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник ТзОВ «Укр кредит Фінанс» звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість за Кредитним договором та сплачений судовий збір.
Позовні вимоги мотивує тим, що 10.10.2024 року між ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" і ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1457-9714. Після чого, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А0168, для підписання Кредитного договору 1457-9714 від 10.10.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4 000,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період* 21 день; знижена % ставка 1,00 % в день; стандартна % ставка 1,00 % за кожний день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення договору; 0,75 % за кожний день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору, і до закінчення строку дії договору, або до дати повернення всієї суми кредиту.
Також Додатковою угодою_№1 від 29.10.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 600,00 грн.
Додатковою угодою_№ 3 від 04.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додатковою угодою_№2 від 04.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додатковою угодою_№4 від 05.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додатковою угодою_№5 від 05.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Позивач, через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний останнім в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту відповідача.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, а відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
В подальшому відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.
Станом на 05.05.2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 , за Кредитним договором становить: 22 668,25 грн., яка складається з - простроченої заборгованості за кредитом 8 000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 13 818,25 грн., заборгованість по комісії 360 грн., заборгованість по штрафам 490 грн.
Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 , суму заборгованості за Кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 8 000,00 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 13 818,25 грн., заборгованість по комісії 360 грн., заборгованість по штрафам 490 грн., та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказані вище договори породили певні права та зобов`язання сторін.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 10.10.2024 року між ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" і ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1457-9714. Після чого, ОСОБА_1 , було надано одноразовий ідентифікатор А0168, для підписання Кредитного договору 1457-9714 від 10.10.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4 000,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період* 21 день; знижена % ставка 1,00 % в день; стандартна % ставка 1,00 % за кожний день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення договору; 0,75 % за кожний день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору, і до закінчення строку дії договору, або до дати повернення всієї суми кредиту.
Згідно додаткових угод : №1 від 29.10.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 600,00 грн; №2 від 04.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн; № 3 від 04.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн; №4 від 05.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн; №5 від 05.11.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1457-9741 від 10.10.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Згідно листа АТ КБ «Приват Банк» про перерахування суми кредиту за договором № 1457-9714 від 10.10.2024 р., ОСОБА_1 , було перераховано кошти від ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" через систему платежів LiqPay у сумі 4 000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором 1457-9714 від 10.10.2024р., станом на 05.05.2025р. загальна заборгованість ОСОБА_1 , становить: 22 668,25 грн., яка складається з - яка складається з - простроченої заборгованості за кредитом 8 000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 13 818,25 грн., заборгованість по комісії 360 грн., заборгованість по штрафам 490 грн.
Згідно з ст.6, ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638ЦК України у редакції, чинній на час укладення кредитного договору).
За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем станом на 05.05.2025 року становить: 22 668,25 грн., яка складається з - простроченої заборгованості за кредитом 8 000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 13 818,25 грн., заборгованості по комісії 360 грн., заборгованості по штрафам 490 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Згідно зі змістом зазначеної постанови, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, якібанк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Отже, зважаючи на зазначене вище, суд сприймає умови кредитного договору № 1457-9741 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , у частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 360 грн, як такі, що є несправедливі по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища усупереч приписам чинного законодавства, а тому не підлягають до включення до загальної суми заборгованості за згаданим кредитним договором.
Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу за обслуговування кредиту суд зазначає таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позики, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, штраф йому не може бути нарахований у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 1457-9741 від 10.10.2024 року у сумі 21 818,25 грн, з яких : 8 000 грн., заборгованість за тілом кредиту, 13 818,25 грн., заборгованість за процентами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 331,56 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд ,-
Позов задоволити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ