Справа № 346/1833/25
Провадження № 2/346/1375/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максимюк М.А.

Представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та частки в майні колгоспного двору, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2025 року, звернувшись до суду з даним позовом, позивач, посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідач по справі є сином позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Відповідно до довідки Гвідецької селищної ради від 31.03.2025 року № 147/02-20 на момент смерті ОСОБА_4 , разом з ним були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1 : ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_2 дочка; ОСОБА_3 онук. Заповіт від імені померлого селищною радою не посвідчувався. Таким чином, мати позивачки та і сама позивачка фактично вступила у спадщину після смерті батька, як спадкоємці першої черги, але не оформили своїх прав. ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 09.07.2013 року. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 , залишила заповіт, згідно якого, все своє майно заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя батько заявниці набув у власність житловий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19.02.1988 року. Тип двору колгоспний. Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів та технічного паспорту, домоволодіння у АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку А; літня кухня Б, стайня В; комора Г; стодола Д; навіс Е; сарай Є; сарай Ж; вбиральня У; огорожа № 1-5; криниця № 6; вимощення ІІ-ІІІ. ОСОБА_2 , на момент смерті своєї матері була зареєстрована та проживала разом з нею, та продовжує проживати за тією ж адресою, а тому є такою, що фактично прийняла спадщину та не пропустила строку на її прийняття. Окрім позивача спадкоємці першої черги відсутні. 19.03.2025 року ОСОБА_2 , звернулася до державного нотаріуса Мануляк І.В., із заявою про прийняття спадщини з метою оформити офіційно документи на спадкове майно, яким користується, та отримала відмову, оскільки частки членів колгоспного двору не виділені. Колгоспний двір на даний час не є суб`єктом цивільних відносин, а тому, не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Станом на 0.,07.1990 року у спірному житловому будинку згідно довідки Гвіздецької селищної ради № 1 від 02.01. 2025 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова двору; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_2 дочка; ОСОБА_3 онук. Станом на 15.04.1991 року (на час прийняття ЗУ «Про власність») у спірному житловому будинку згідно довідки Гвіздецької селищної ради № 147/02-20 від 31.03, 2025 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова двору; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_2 дочка; ОСОБА_3 онук. Таким чином, керуючись ст. 123 ч. 2 ЦК в редакції від 18.07.1963року та постанову ПВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» кожному із них належало по 1/4 частки колгоспного двору. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з1 липня 1990 року. Як відомо позивачу, інші члени колгоспного двору на майно не претендують, оскільки участь ні коштами, ні роботою у веденні спільного господарства не брали. Тому, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача, адвокат Голіней Л.Д., в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався.

Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 29.08.2009 року ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 29.08.2009 року (а.с. 8).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 09.07.2013 року (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 25.06.1959 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис № 38 (а.с. 7).

Згідно з копією Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 486510 від 01.11.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 6).

Відповідно до копії Заповіту від 29.08.2011 року, складеного виконкомом Старогвіздецької сільської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє мацно, майнові права та обов`язки, які належать їй на моент складання цього заповіту, а також, майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть їй у майбутньому, заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Згідно з копією свідоцтва про правовласності на домоволодіння від 19.07.1988 року, домоволодіння, яке складається з: житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташоване в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 80730 від 03.07.2024 року, в АДРЕСА_1 , зареєстровано згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 135, за ОСОБА_4 головою колгоспного двору (а.с. 12).

Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2025 року, державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., відмовлено ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав. Частки померлої голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Колгоспний двір на даний час не с суб?єктом цивільних правовідносин. а тому, немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 18).

Відповідно до копії Довідки № 1 від 02.01.2025 року, виданої виконкомом Гвіздецької селищної ради, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , тип двору колгоспний, в якому станом на 01.07.1990 р. були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1932 р.н. голова сім?ї; ОСОБА_5 , 1933 р.н. дружина; ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка; ОСОБА_3 , 1979 р.н. онук (а.с. 19).

Згідно з копією Довідки № 147/02-20 від 31.03.2025 року, виданої Гвіздецькою селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, померлому ОСОБА_4 належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Тип двору колгоспний, в якому станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1932 р.н. - голова сім?ї: ОСОБА_5 , 1933 р.н. дружина ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка; ОСОБА_3 , 1979 р.н. онук. На момент смерті, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним за даною адресою були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1933 р.н. дружина; ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка; ОСОБА_3 , 1979 р.н. онук. На момент смерті, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею за даною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка. Заповіт від імені померлого гр. ОСОБА_4 , виконавчим комітетом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області не посвідчувався. Заповіт від імені померлої гр. ОСОБА_5 посвідчувався виконавчим комітетом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 29 серпня 2011 року за № 138, який не змінювався і не скасовувався (а.с. 20).

Відповідно до копії Виписки № 97 від 31.03.2025 року, виданої виконкомом Гвіздецької селищної ради, згідно запису в погосподарській книзі № 4 особовий рахунок НОМЕР_4 за 1986 - 1990 роки, за адресою АДРЕСА_1 - склад сім?ї: ОСОБА_4 , 1932 р.н. - голова сім`ї; ОСОБА_5 , 1933 р.н. дружина; ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка; ОСОБА_3 , 1979 р.н. онук. Житловий будинок побудований 1970 року, матеріал стін - дерево, загальна площа - 60 м.кв., літня кухня 1925 року побудови, стайня 1925 року побудови, карник 1970 року побудови. Дане господарство має в користуванні землі усього 0,34 га: в тому числі, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,1 га (а.с. 21).

Вирішуючи спір щодо часток в майні колгоспного двору, Касаційний цивільний суд у Постанові від 27.10.2021 року у справі № 598/2190/18 дійшов до висновку, що право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору мають всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року.

Судом встановлено, що в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , тип двору колгоспний, в якому станом на 01.07.1990 р. були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1932 р.н. голова сім?ї; ОСОБА_5 , 1933 р.н. дружина; ОСОБА_2 , 1959 р.н. дочка; ОСОБА_3 , 1979 р.н. онук.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 право на частку в колгоспному дворі не втратив.

Тому, виходячи з принципу рівності частко членів колгоспного двору, позов слід задовільнити частково і визнати за позивачкою слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку.

На підставі ст.ст.16,392,1216,1218,1233-1236,1268-1270,1273-1275ЦК України, ст.ст. 1, 27,31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 4,13, ст. 76,77,246, 247 ч. 2, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 65, 9 кв.м., житлова площа 50, 8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , 1979 року народження, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Васильковський В. В.