Справа № 454/2820/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 86000грн. заборгованості за кредитним договором, 2422,40грн. сплаченого судового збору та 7000грн. витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги мотивує наступним.

25.04.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102528071, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

19.08.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021р., згідно умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором №102528071 від 25.04.2021року.

Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 19.08.2021р. складає 86000грн., з яких: 20000грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 66000грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

13.06.2025р. позивачем скеровано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 221029933/1678 від 13.06.2025р.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредитні кошти у визначеному розмірі.

В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даними договорами.

Внаслідок порушення умов договору у відповідача виникла заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позов суду не подав.

Представником відповідача адвокатом Смолинцем В.І. надано заяву про застосування строків позовної давності, таку мотивовано тим, що відповідно до п. 1.4 Договору про споживчий кредит, позивач мав право на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з 25.05.2021р. Оскільки від даної дати минуло більше як три роки, вважає, що строк позовної давності сплив.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

25.04.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102528071, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

19.08.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021р., згідно умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором №102528071 від 25.04.2021року.

Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 19.08.2021р. складає 86000грн., з яких: 20000грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 66000грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

13.06.2025р. позивачем скеровано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 221029933/1678 від 13.06.2025р.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути борг позивачу, а останній вправі вимагати його стягнення.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку, а тому позов підлягає до задоволення в межах заявлених позивачем вимог.

Щодо тверджень представника відповідача про необхідність застосування наслідків пропуску позовної давності у даному спорі, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що договір про споживчий кредит сторонами укладено 25.04.2021р.

Відповідно до п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного Кодексу України під час дії карантину (з 12 березня 2020 р. по 30 червня 2023 року), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного Кодексу

України передбачено, що «у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Відповідно, із врахуванням викладеного, а також норми п. 12., п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем дотримано строків позовної давності при зверненні 30.07.2025р. до суду із даним позовом щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Із платіжної інструкції від 25.06.2025р. №12804, встановлено, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачено 2422,40грн. судового збору, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Крім цього, згідно статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/14338/19-ц від 01.12.2021.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

З урахуванням викладеного вище, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, зміст наведених норм законодавства вказує на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду № 810/3213/16 від 04.08.2020, № 640/15803/19 від 05.08.2020.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав Договір про надання правничої допомоги №0605 від 06.05.2025р., акт наданих послуг №1616 від 23.06.2025р., згідно яких розмір витрат на правничу допомогу становить 7000грн.

Таким чином, відповідно до ст. 137 ЦПК України, із врахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт, складності справи, співмірності часу розгляду справи та участі адвоката у її розгляді, зокрема розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №102528071 від 25.04.2021 року, в сумі складає 86000грн., з яких: 20000грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 66000грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2422,40 судового збору та 3000грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місце знаходження м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Головуючий: Т. В. Струс