Справа № 517/818/25
Провадження № 2/517/317/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 40 800, 00 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач на підставі Договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20 лютого 2020 року є новим кредитором за Кредитним договором № 6658338 від 18.10.2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , за яким у ОСОБА_1 виникла заборгованість.

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 21.08.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази від АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однією із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

15 вересня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Корой І.Д. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на позовну заяву мотивований тим, що бюро кредитних історій отримує інформацію про позичальників від банків, страхових компаній, лізингових компаній, кредитних спілок та інших фінансових інститутів.

У доданому до цього відзиву витягу з кредитного звіту за п. 24 на стор. 1, 19, 20, 26 станом на 22.08.2025 року Українського бюро кредитних історій щодо відповідача, на підставі інформації отриманої від ТОВ «Мілоан» зазначено про отримання відповідачем за кредитним договором № 6658338 від 18.10.2019 року 10000 грн. та закриттям цього кредиту у зв`язку з виконанням платежу та відсутністю прострочення обов`язкового платежу в сумі 17800 грн..

Таким чином, отриманий відповідачем від ТОВ «Мілоан» кредит був повністю погашений і будь-яка заборгованість відповідача за ним відсутня.

29 вересня 2025 року від представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надійшла відповідь на відзив в якій просить позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Позивач вважає аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання за кредитним договором.

Відповідь на відзив мотивована тим, що 18.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі Кредитодовець) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник) укладено Договір про споживчий кредит №6658338 (надалі кредитний договір).

20.02.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, на підставі якого Позивач набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги до Відповідача. До позовної заяви додано засвідчені копії: Договору відступлення прав вимоги №47- МЛ, витягу з Реєстру боржників та акту приймання-передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги, а також платіжного доручення до Договору відступлення прав вимоги. Ці документи повністю підтверджують факт набуття Позивачем прав вимоги.

Позовні вимоги ґрунтуються на заборгованості, що існувала на момент відступлення права вимоги. На момент укладення цього договору (20.02.2020), загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором №6658338, згідно з Витягом з реєстру боржників (що додається до Договору відступлення прав вимоги), становила 40 800,00 грн.

Ця заборгованість включала: тіло кредиту (10 000,00 грн), проценти (24 600,00 грн), комісію (1 200,00 грн), неустойку (5 000,00 грн).

Посилання Відповідача на витяг з УБКІ (де зазначено, що кредит був закритий шляхом виконання платежу у листопаді 2019 року на суму -17 800,00 грн) не спростовує факт, що залишок заборгованості, включаючи проценти, комісію та неустойку, був сформований до 20.02.2020 року та був правомірно відступлений Позивачу.

Також вказує, що ОСОБА_1 свідомо звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними та прийняв на себе зобов`язання сплатити отримані кошти згідно умов кредитного договору.

Доводи відповідача щодо того, що Відомості про щоденні нарахування та погашення заборгованості не можуть вважатись належним доказом у зв`язку з відсутністю підсумків за видами платежів, є необґрунтованим.

Вказує, що згідно з п. 2.2.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з 2 Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства.

Таким чином, нарахування процентів є правомірним і відповідає умовам Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів, які були погоджені Позичальником при укладенні договору, а також відображається у відомості про нарахування. Застосування стандартної (базової) ставки у випадку продовження користування кредитом після первісного строку є договірною умовою, яка не суперечить законодавству про споживче кредитування.

Вимога стягнення заборгованості за неустойкою (пені) також обґрунтована умовами договору, та погоджена Відповідачем.

Відповідачу надавалась інформація щодо умов договору, з якою він ознайомився та підвердив факт ознайомлення підписавши кредитні договори за допомогою одноразового ідентифікатора. Підписуючи даний Договір Відповідач погодився, що він до його підписання ознайомився з усіма умовами, на яких Товариство здійснює кредитування, а також свідомо обрав умови кредитування, викладенні у кредитному договорі.

13 жовтня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Корой І.Д. до суду надійшли письмові заперечення на відповідь.

Заперечення на відповідь на відзив мотивовані тим, що позовні вимоги можуть бути задоволенні частково щодо тіла кредиту 10000 грн., процентів за користування ним за період строку кредитування з 18.10.2019 року 02.11.2019 року 4500 грн. (п.п. 1.2, 1.3., 1.4., 1.5.2. договору № 6658338 від 18.10.2019 року), комісія 1200грн. (п. 1.5.1.), а всього 15700 грн., як це передбачене додатком № 1 до договору «Графік розрахунків» (а.с. 16).

Судовий збір і витрати на правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить відповідно 932,15 грн. та 3078,43 грн..

Вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом у визначеному договором розмірі після визначеного цим договором строку кредитування 02.11.2019 року є безпідставними, що підтверджено усталеними правовими позиціями, що були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, за якими право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12; від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц; п.п. 6.20., 6.24. і 6.28. постанови від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16).

Виходячи з роду занять відповідача та його майнового стану, наявні підстави для визначення порядку і строку виконання судового рішення у вигляді відстрочення виконання.

Також вказує, що оскільки відповідач навчається, то у останнього відсутня можливість мати самостійні джерела доходів у найближчі три роки та необхідність присвячувати весь свій робочий час навчанню в інтернатурі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, Адвокат Корой І.Д. у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6658338, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 10 000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в термін, що визначений Договором (а.с. 13-16).

Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора F63443 (а.с. 16 (зворотна сторона)).

ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 10 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2299126 від 18.10.2019 року (а.с. 17).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

20 лютого 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ.

Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6658338 від 18.10.2019 року (а.с. 19-24).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.

Заборгованість ОСОБА_1 за спірним кредитним договором складає 40 800, 00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованість по кредиту, 24 600,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1 200 грн. заборгованість за комісією, 5 000 грн. заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20 лютого 2020 року (а.с. 23 (зворотна сторона)).

Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на поштову адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу щодо негайного погашення заборгованості у сумі 40 800 грн., однак дана вимога відповідачем була залишена без уваги (а.с. 25).

На виконання ухвали до суду від 21.08.2025 року надійшли відомості від АТ КБ «Приват Банк» про те, що на ім`я ОСОБА_1 емітувалась банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , кошти в сумі 10 000,00 грн. зараховані на картковий рахунок, що належить відповідачу (а.с. 54).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 530 ЦК України- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозицію укласти договорі є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України).

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (частина 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, судом встановлено, що 18.10.2019 відповідачем підписано простим електронним підписом договір між останнім та ТОВ «Мілоан», а тому він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до приписів ч.1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором № 6658338 від 18.10.2019 у сумі 10 000 грн. підтверджений належними, достатніми та допустимими доказами: копією платіжного доручення № 2299126 від 18.10.2029, листом АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0./7-250901/73678-БТ від 08.09.2025.

Відповідач не здійснював погашення кредиту, а тому сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Сторони в договорі про надання кредиту погодили розмір відсотків та порядок їх нарахування. Твердження відповідача про те, що строк кредитування становить лише 15 днів суд до уваги не бере, оскільки в п.2.2.3 кредитного договору сторони чітко і однозначно погодили строк кредитування 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з 2 Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. Строк у 15 днів є лише пільговим періодом, і посилання на нього не може свідчити, що він є повним строком кредитування.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувались у розмірі та у період, встановлений кредитним договором.

Відповідач умови договору не виконав, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 24 600 грн. Спростований відповідачем розрахунок позивача не знайшов свого підтвердження в матеріалах справи.

Крім цього, згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

В п.1.5.1 кредитного договору сторони погодили, що розмір комісії за надання кредиту становить 12% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Тобто, сторони погодили розмір комісії 1200 грн. та підставу її нарахування за видачу кредиту.

Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п.1.4 цього Договору з урахуванням угод про продовженням строку користування/повернення кредиту та оновлених графіків розрахунків, що складаються у зв`язку з укладенням цих угод, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 2.00 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом.

Згідно п. 4.2. Позичальник відповідає перед Товариством за зобов`язаннями, що випливають з цього Договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення.

Отже, вимога щодо стягнення заборгованості за неустойкою (пені) також обгрунтована умовами договору, та погоджена відповідачем.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору № 6658338 від 18.10.2019 своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував, ним порушені умови договору та вимоги ст. 526, 527, 530 ЦК України через що у неї виникла заборгованість за кредитом, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього на підставі ст. 137 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на користь позивача, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.

Керуючись статтями 509, 526, 530, 625,1049, 1054, ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, рах. НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх) заборгованість за кредитним договором № 6658338 від 18.10.2019 року у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, рах. НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2025 року.

Суддя: