ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2242/24 Номер провадження 22-ц/814/1832/25Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
06 жовтня 2025 року м. Полтава
У порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 ЦПК України, висловлюю окрему думку й прошу її додати до постанови колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду від 06.10.2025 року у справі №536/2242/24 (провадження №22-ц/814/1832/25) за позовом ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп Олександр Едуардович про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.
Я не згодна з судовим рішенням колегії суддів апеляційного суду у даній справі, з наступних підстав.
Предметом позову ОСОБА_1 є продовженнястрокудля прийняття спадщини, визначивши додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп Олександр Едуардович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, т.я.позивачем не надано доказів щодо поважності пропуску, визначеного ч. 1 ст.1270 ЦК України, строку для прийняття спадщини, зокрема щодо необізнаності його про зняття з реєстрації спадкодавця через його працевлаштування за кордоном.

Судом першої інстанції встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 (а.с. 14).

Згідно копії заповіту від 07.04.2000, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті та те, на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 . Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77821771 від 30.07.2024 (а.с. 6, 36).

З копії Державного акту про право приватної власності на землю, серія Р2 №620039, вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,02 гектари, яка розташована на території Кам`янопотоківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки складається з двох земельних ділянок площею по 4,01 га кожна (а.с. 7).

З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024, №НВ-024 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами №:08:000:0640, №:08:000:0641 належать ОСОБА_2 (а.с. 8,9).

Згідно довідки Виконавчого Комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №1676/02-17 від 24.10.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована на території Кам`янопотоківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 та знята з реєстраційного обліку 16.04.2004 (а.с. 60).

Також ОСОБА_2 була знята з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується талоном зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання від 03.09.2008 (а.с. 40).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 від 30.07.2024 (а.с. 33, 38-39).

З довідки Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №330 від 06.07.2024 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не була зареєстрована, але проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 в даному домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10).

30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопа О.Е. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на його ім`я (а.с. 77).

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопа О.Е. №373/02-31 від 30.07.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що ним не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем та не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с. 4).

Також судом було досліджено дозвіл Міністерства у справах імміграції, біженців та громадянства Канади на працевлаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий 12.10.2023, дата закінчення терміну дії 20.07.2025 (а.с. 12).

Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18, від 17.08.2023 у справі №626/274/22.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

По справі вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5). Шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини з моменту її відкриття, сплинув 18.05.2022, тобто після початку повномасштабної військової агресії рф проти України та запровадження в Україні воєнного стану 24.02.2022.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.02.2025 у справі № 343/581/24 (провадження № 61-17656св24) зазначено, що загальновідомим є факт, що після початку повномасштабної військової агресії росії проти України та запровадження в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, розпочалися активні бойові дії та обстріли.

Крім цього, слід врахувати, що згідно листа ДПС України від 05.05.2023 не функціонували реєстри до 26.05.2022, тобто на можливий час звернення позивача до нотаріуса (до 18.05.2022) реєстри ще не працювали.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 редакцію пункту 3 постанови №164 від 28.02.2022 змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 №676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270,1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

У підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено із постанови №164 від 28.02.2022.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.07.2024 у справі №522/13476/23 (провадження №61-7645св24).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.01.2025 у справі №721/375/23 (провадження №61-3870св24), у постанові Верховного Суду від 24.02.2025 у справі №343/581/24 (провадження №61-17656св24), у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі №552/5600/23 (провадження №61-14832св24).

Вважаю, що суд першої інстанції відмовлячи у визнанні поважними тих причин, які позивач зазначив у своєму позові для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не надав належної оцінки усім наведеним у позові доводам, зокрема про те, що внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, який на рівні вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України спочатку був зупинений на час воєнного стану, а згодом цей порядок неочікувано змінився у гіршу сторону для спадкоємців, цей строк був обмежений відстроченням на чотири місяця. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, передбачений ст. 10 ЦПК України, який визначає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами Кабінету Міністрів України, про що було сформовану відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п.3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022, вважав її такою, що суперечить вимогам ст.ст. 1270, 1272 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження підстав позову надав суду ксерокопію сертифіката про надання дозволу на проживання на підставі статусу тимчасового захисту Республіки Португалії від 12.04.2022 №22/D10032085, який діяв до 12.04.2023 (а.с. 4), що підтверджує надання йому тимчасового захисту, та пояснює поважну причину відсутності позивача у період до 18.05.2022 у зв`язку з початку повномасштабної військової агресії рф проти України, запровадження в Україні воєнного стану 24.02.2022, початком активних бойових дій та обстрілів, зокрема Київщини, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Крім цього, з довідки Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №330 від 06.07.2024, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не була зареєстрована, але проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 в даному домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 , дата видачі 19.11.2021, місцем смерті ОСОБА_2 є село Богданівка Броварського району Київської області (а.с. 33).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 (а.с. 58-59), 19.11.2021 начальником відділу з питань реєстрації актів цивільного стану та місця проживання виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області складено актовий запис №530 про смерть 18.11.2021 ОСОБА_2 на підставі лікарського свідоцтва про смерть (остаточне) №42 від 18.11.2021, видане комунальним некомерційним підприємством Броварської районної ради «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини, за заявою ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ; видана довідка для отримання допомоги на поховання №530 від 19.11.2021.

Вважаю, що вказані докази підтверджують факт смерті ОСОБА_2 в с. Богданівка Броварського району Київської області, тобто за місцем реєстрації позивача ОСОБА_1 , та отримання ним допомоги на поховання матері.

Крім цього, по справі вбачається відсутність спору з відповідачем Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, який згідно листа від 20.09.2024 №1468/02-17 на адресу суду першої інстанції просить прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 46)

З урахуванням фактичних обставин щодо запровадження в Україні воєнного стану 24.02.2022; початком активних бойових дій та обстрілів, зокрема Київщини; відсутність роботи реєстрів до 26.05.2022; надання 12.04.2022 позивачу ОСОБА_1 Республікою Португалією тимчасового дозволу на проживання на підставі статусу тимчасового захисту на строк до 12.04.2023, вважаю вказані обставини є поважними причинами для поновлення строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 .

Вважаю, що у даній справі позов підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Суддя Полтавського апеляційного суду А. І. Дорош