Справа № 127/6941/25
Провадження № 2/127/1260/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Позов мотивовано тим, що відповідач є власником житлового помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дане помешкання забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», відповідно до умов, визначених Правилами надання послуги з постачання гарячої води, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач порушує умови надання послуг, у зв`язку з чим за період з 01 вересня 2023 року по 31 липня 2024 року утворилася заборгованість, яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, становить 12647,93 грн, яку і просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін.

12 листопада 2025 року представником позивача Бондар В.М. подано до суду заяву про зменшення позовних вимог (вх. №100277), яка мотивована тим, що після пред`явлення позову відповідачем було здійснено оплату основної суми боргу після спірного періоду, а тому просив стягнути з відповідача 457,92 грн - втрат від інфляції та 176,96 грн - 3 % річних від простроченої суми заборгованості, що нараховані до введення воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання.

Представник позивача подав заяву та просив розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання вкотре не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами.

Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 ,що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №352602863 від 01.11.2023 та відповіддю №1559738 від 10.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7, 38).

Особовий рахунок по вказаному помешканню відкрито на відповідача.

Судом не встановлено осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених ст. 526, 625 ЦК України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, а також до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 цього закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Порядок укладення таких договорів, передбачений ст. 13 вказаного закону.

Відповідно до ч. 4, 5 цієї статті закону, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, опублікувавши текст на веб-сайті підприємства. Тобто з 01 листопада 2021 року почали діяти, зокрема Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води та Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, які є публічними договорами приєднання, укладеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» в редакції постанови від 08 вересня 2021 року №1023 та постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» в редакції постанови від 08 вересня 2021 року №1022.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи у суду відсутні відомості, які свідчили про те, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому зареєстровані та мешкають відповідачі, прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому суд дійшов висновку, що між сторонами справи укладені договори та відповідно з 1 листопада 2021 року між ними існують правовідносини врегульовані вказаними Типовими договорами.

Водночас слід також зазначити, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає передбачений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання послуг.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 цього ж Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Крім того відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача втрати від інфляції у розмірі 457,92 грн та 3 % річних - 176,96 грн, нараховані за період з жовтня 2023 року по липень 2024 року за порушення грошового зобов`язання щодо оплати послуг за житлово-комунальні послуги.

У вказаний період відносини між сторонами регулювалися Типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії та Типовим індивідуальним договором положенням про надання послуг з постачання гарячої води.

Відповідно положень вказаних нормативних актів споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послугу в строки і на умовах, що визначені договорами.

Споживач здійснює оплату за цими договорами щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Щомісяця позивач нараховував по вказаному помешканню плату за надані послуги з постачання гарячої води та теплової енергії, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Докази щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг чи їх ненадання, чи надання цих послуг іншою особою (не позивачем) у матеріалах справи відсутні. Як і відсутні докази щодо виконання споживачами обов`язку щодо інформування виконавця про свою відсутність

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно даних оборотної відомості за період з вересня 2023 року по липень 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 12613,44 грн, з яких: 11978,56 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 176,96 грн сума 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, 457,92 грн сума втрат від інфляційних процесів (а.с. 7).

Водночас, згідно оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з серпня 2024 року по червень 2025 року вбачається здійснення оплати у загальному розмірі 14347,84 грн, з яких: 4001,23 грн - оплачено у березні 2025 року, 10316,61 грн - оплачено у квітні 2025 року (а.с. 41).

Доказів, що спростували б вказані нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача, матеріали справи не містять.

Відповідачем не надано доказів на спростування несвоєчасної оплати комунальних послуг або ж підтвердження належного виконання зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг, а також не надано свого розрахунку компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж будь-яких доказів на їх погашення.

Суд також відмічає, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто прострочення виконання грошового зобов`язанняє триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його повного виконання. Так, у разі порушення боржником грошового зобов`язання, положення статті 625 ЦК України встановлюють ефективний компенсаторний механізм захисту від такого порушення, дозволяючи кредитору стягнути індекс інфляції та 3% річних від вчасно несплаченої суми боргу за період прострочення.

За таких обставин, враховуючи невиконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відповідача втрат від інфляції у розмірі 457,92 грн та 3 % річних у розмірі 176,96 грн, нарахованих за період з жовтня 2023 року по липень 2024 року у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання щодо оплати послуг за житлово-комунальні послуги.

Наведений позивачем розрахунок відповідачем не заперечується. Вказана сума встановлена судом та ніким не оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконував, тому позовні вимоги, з урахуванням зменшення позовних вимог, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 526, 625 ЦК України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами, ст. 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» нараховані за період з жовтня 2023 року по липень 2024 року 3 % річних у розмірі 176,96 грн та втрати від інфляції у розмірі 457,92 грн, а всього 634,88 грн (шістсот тридцять чотири гривні вісімдесят вісім копійок); а також 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», , місцезнаходження: вул. 600-річчя, буд. 13, м. Вінниця, Вінницька область;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна