Провадження №2/523/2092/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про виділ частки в натурі з майна (поділ), що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про виділ частки в натурі з майна (поділ), що є у спільній частковій власності.

Ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси від 22.04.2025 року вищевказану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.07.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, посилаючись на те, що на розгляді в Пересипському районному суді м.Одеси перебуває інша справа №523/7468/24, в якій вирішується питання, що стосуються підстав, заявлених в даній справі, від яких залежить можливість її розгляду, з урахуванням правового висновку, вказаного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 року по справі №357/3145/20, а також зазначив, що зібрані докази у справі №523/19541/23 не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, зазначив, що у справі №357/3145/20 судом призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, на вирішення яких поставлені питання про варіанти поділу домоволодіння та земельної ділянки між усіма співвласниками, що має важливе значення для правильного вирішення справи по суті в цій справі, а тому просив зупинити провадження по справі до закінчення розгляду та набрання рішення по справі №523/19541/23 законної сили.

22.07.2025 року від представника позивача надійшла заява в якій просив відмовити у задоволенні клопотання позивача про зупинення розгляду справи, посилаючись на відсутність законних підстав. Також зазначив, що посилання відповідача на Постанову ВС є безпідставною, оскільки відповідачем не заявлено вимогу щодо виділення його частки. Вважав, що вказане клопотання направлено відповідачем ОСОБА_2 виключно для затягування розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявна експертиза, щодо можливості виділу нерухомого майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Крагель М.М. в судовому засіданні підтримав заявлене відповідачем клопотання про зупинення розгляду справи та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення розгляду справи, посилаючись на обставини викладені у поданій ним заяві від 22.07.2025 року.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши учасників справи, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи що стосуються розгляду даного клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 1 ст.253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості поданого клопотання про зупинення провадження, суд вважає, що зупинення провадження у справі, може застосовуватися в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який полягає в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи дійшов висновку, що відповідачем у клопотання не доведено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, зокрема, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, серед яких також є висновок експерта, а тому клопотання є необґрунтованим.

Крім того, розглядаючи питання про зупинення провадження у даній справі, суд звертає увагу на ту обставину, що зупинення провадження до набрання законної сили рішенням по справі № 523/19541/23 порушить вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження. Крім того, на переконання суду, таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 43, 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №523/19541/23 за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про виділ частки в натурі з майна (поділ), що є у спільній частковій власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.09.2025 року.

Суддя О.М.Боков