КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Громадська організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерористичної операції» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.1 ст.423 ЦПК України, із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У своїй заяві просить суд, переглянути за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року у справі за позовом у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Громадська організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерористичної операції» про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Громадська організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерористичної операції» про відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва відкрити провадження за заявою позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 06.04.2024 року.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що нововиявленою обставиною у даній справі є збройна агресія росії проти України, моментом настання якої є 24 лютого 2022 року і саме з цього дня заявник дізнався про існування таких нововиявлених обставин. Однак, заявник з поважних причин не мав можливості подати до суду заяву про перегляд рішення суду у зв`язку із нововиявленими обставинами у строки, визначені пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України, оскільки у цей час знаходився і знаходиться на військовій службі.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що ним було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, одна текст оскаржуваної ухвали не містить результатів розгляду судом такого клопотання.

Зазначає також, що ухвала суду не містить повного та всебічного відображення мотивів, якими суд керувався при ухваленні такого рішення.

Є відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Почекай М.В. наводить заперечення проти вимог скарги, посилаючись на необґрунтованість викладених заявником доводів, просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята без порушень норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу апеляційного суду на правову позицію Верховного Суду, викладену у справі №212/4585/17, про те, що необхідною умовою нововиявлених обставин, визначених п.п. 1 і 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи.

Наводить також правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №760/20599/15-ц, відповідно до яких згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п.п. 27-34 рішення «Праведная проти росії» від 18 листопада 2004 року).

Вказує, що наведені заявником підстави не підпадають під дію пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового рішення суду, й фактично зводяться до незгоди заявника з попередніми судовими рішеннями.

Також відзив на апеляційну скаргу подано головою Правління Громадської організації «Асоціація учасників та інвалідів АТО» - Бойко Р.В. Останній підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва відкрити провадження за заявою позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання, призначене 01 жовтня 2025 року о 12 год. 00 хв. учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомляли.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заява про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами подана ОСОБА_1 після спливу трьох років з дня набрання зазначеним рішенням законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

З матеріалів даної справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, у справі №757/14149/17-ц в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Громадська організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерористичної операції» про відшкодування моральної шкоди -відмовлено.

За таких обставин, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року набрало законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції - 23 травня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, для подання заяви про перегляд судового рішення від 28 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/14149/17-ц за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що ч. 3 ст. 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, поновленню підлягає лише тридцятиденний строк (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України) у межах трирічного строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, а відповідно такий трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Таким чином, ураховуючи ту обставину, що строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 23 травня 2019 року.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11, від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98.

У цих справах Верховний Суд вказав, що недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відтак установивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано з пропуском трьохрічного строку після набранням ним законної сили, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки таку заяву ним подано з пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, та такий строк є присічним і поновленню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги, зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності скасування ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги заявникові не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складений 17 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : С.А. Голуб

Т.А. Слюсар