Провадження № 4-с/359/37/2025
Справа № 359/7145/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головую чого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Шуст А.В., Кривохижа О.М.,

за участі заявника боржника - ОСОБА_1 ,

представників заявника - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

головного державного виконавця - Агатюка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (до перейменування - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) Агатюка Олега Олександровича, заінтересована особа, стягувач ОСОБА_4 -

встановив:

15.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, в якій просить суд:

- поновити строк для звернення зі скаргою;

- визнати дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Агатюк Олега Олександровича щодо винесення Постанови про накладення штрафу від 08.07.2025року у виконавчому провадженні №49385111 неправомірними;

- скасувати Постанову про накладення штрафу від 08.07.2025 року, винесену державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Агатюк Олегом Олександровичем у виконавчому провадженні ВП 49385111 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 41682,32 грн. (а.с.1-6)

Скарга обґрунтована тим, що у Бориспільському відділі ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) (після перейменування - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) на виконанні знаходиться виконавче провадження АСВП 49385111, відкрите на підставі виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000,00 грн., починаючи з 04 серпня 2015 року.

Заявник є боржником у вказаному виконавчому провадженні. 22 липня 2025 року він отримав оскаржувану постанову про накладення штрафу від 08.07.2025 року в сумі 41682,32 грн. на заборгованість 83364,65 грн., яку вважає неправомірною. Заявник вказує, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з вини колишньої дружини ОСОБА_4 та дій державних виконавців, які не повідомляли заявника до серпня 2023 року про відкриття виконавчого провадження.

Зазначає, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23.06.2025 було скасовано попередню винесену державним виконавцем Постанову про накладення штрафу від 21.04.2021 року.

Також вказує, що з колишньою дружиною вони обговорювали поділ спільного майна та спільно заощаджених коштів під час перебування в шлюбі, та він мав намір належну йому частку спільного майна та коштів подарувати сину в рахунок сплати аліментів, та що колишня дружина, стягував у виконавчому провадженні, наголосила що їй було достатньо спільних коштів на утримання сина які знаходились на її депозитному рахунку.

12 березня 2023 року колишня дружина надала йому номер картки, на який матір`ю заявника було здійснено пробний платіж в сумі 100 грн. У подальшому у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами (хвороба батька з 17 березня 2023р. до жовтня 2023 року) сплата аліментів тимчасово припинилась.

В кінці серпня 2023 року заявник отримав листа з виконавчої служби з довідкою розрахунком від 16.08.2023 року про заборгованість по аліментах, і вперше дізнався про відкриття виконавчого провадження.

Про відкриття виконавчого провадження у листопаді 2015 року заявнику відомо не було.

Зазначає, що після отримання першого повідомлення у серпні 2023 року він щомісячно сплачує аліменти поточні і частково погашає заборгованість. Станом на 01 серпня 2025 року ним сплачено 69598 грн., з них сума поточних аліментів 35967,50 грн. та погашено заборгованості 33630,50 грн.

Звертає увагу, що виконавчою службою у сплачені аліменти не було зараховано зняті з карткових рахунків виконавчою службою кошти в сумі 74,06 грн., 59,52 грн. та 959,48 грн.

Він оскаржував дії державних виконавців та зауважує, що виявлені порушення державним виконавцем Агатюк О.О. не усунуті. Зазначає, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок шахрайських дій колишньої дружини із залученням державних виконавців.

Доказом відсутності його вини, щодо заборгованості по аліментах є рішення Апеляційного суду від 08.04.2025 року у справі №359/7145/15-ц (№22-ц/824/6965/2025).

Просить врахувати, що отримав оскаржувану постанову простим листом 22.07.2025, а також, що 14.08.2025 він отримав на пошті подану ним скаргу та, після усунення недоліків, звернувся повторно.

Ухвалою від 25 серпня 2025 року скаргу було призначено до судового розгляду (а.с.97).

Ухвалою суду від 01.10.2025 було витребувано у Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського обласного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України довідку-розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП №49385111, що були нараховані та сплачені за період з 04.08.2015 по липень 2025 року (а.с.107-108).

Під час розгляду скарги заявник, боржник у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 , а також його представники скаргу підтримали просили задовольнити. Додатково зазначили, що ОСОБА_1 у визначені законом строки звернувся зі скаргою, яка була йому судом повернута, та після усунення зазначених судом недоліків, він повторно звернуся зі скаргою до суду.

Головний державний виконавець Бориспільського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Агатюк О.О. проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», згідно із яким був зобов`язаний накласти штраф на боржника ОСОБА_1 , який станом на дату ухвалення постанови мав заборгованість з аліментів за період понад три роки. При цьому пояснив, що на момент винесення постанови боржник не мав заробітку, тому на підставі рішення про зміну розміру аліментів він нарахував аліменти за липень 2025 року по середньому заробітку. Готуючи на виконання запиту суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 04.08.2015 по 30.09.2025 він врахував розмір отриманих боржником доходів у липні-вересні 2025 року, тому розмір аліментів у ці місяці склав 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Заінтересована особа стягував ОСОБА_4 на розгляд скарги не з`явилася, подала до суду заяву від 16.09.2025, відповідно до якої просила розглянути скаргу за її відсутності, при розгляді скарги покладається на розсуд суду (а.с.101).

Згідно із вимогами ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши долучені до скарги письмові докази, підготовлений на виконання ухвали суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (ВП №49385111), суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (до перейменування - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) перебуває виконавче провадження ВП №49385111, відкрите на підстав виконавчого листа №2/359/2138/2016, виданого 12.11.2015 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувачем у якому є ОСОБА_4 , боржником ОСОБА_1 .

Зокрема встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року (справа №359/7145/15-ц)з урахуванням ухвали суду від 30 жовтня 2015 року про виправлення описки, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 04 серпня 2015 року до дня досягнення дитиною повноліття.

У подальшому, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року, було змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень щомісячно, на частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (08.04.2025) та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-20).

Ці обставини встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили та учасниками справи не оспорюються.

Встановлено, що 08 липня 2025 року головним державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Агатюком Олегом Олександровичем у вищевказаному виконавчому провадженні ВП 49385111 винесена Постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 41682,32 грн. (а.с.8).

Постанова мотивована тим, що з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на липень 2025 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів 83364 гривні 65 копійок, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Встановлено, що згідно із Довідкою-розрахунком заборгованості за період з 01.04.2025 по 01.06.2025 від 19.06.2025 №93023, складеної головним державним виконавцем Агатюком О.О. (а.с.9-10), державний виконавець врахував, що згідно з попередньої довідки-розрахунку від 13.03.2025 №37531 сума боргу станом на 31.03.2025 становила 78566,50 грн., а також, що з урахуванням нарахованих ним за період квітень червень 2025 року аліментів, загальна сума заборгованості станом на червень 2025 становить 82344,15 грн..

Згідно із цією ж довідкою боржника ОСОБА_1 зобов`язано сплатити заборгованість по аліментах в сумі 82344,15 грн., про що надати до відділу підтверджуючі документи.

Як визнано учасниками справи, що підтверджуються відомостями, які містяться у Єдиному реєстрі судових рішень (справа №359/7145/15-ц, провадження №4-с/359/29/2025), вказана Довідка-розрахунок від 19.06.2025 №93023 оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом із з цим, згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 04.08.2015 по 30.09.2025 (№148357 від 09.10.2025), виконаним головним державним виконавцем Агатюком О.О. на виконання ухвали суду про витребування доказів, встановлено наступне: до жовтня 2019 року аліменти нараховувалися у твердій сумі 1000 грн.; з жовтня 2019 по 08.04.2025 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а з 08.04.2025 по липень 2025 - в розмірі середньої заробітної плати працівника для даної місцевості; з липня 2025 по вересень 2025 року включно в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.118-120).

Згідно з цим розрахунок заборгованість ОСОБА_1 по аліментах на початок липня 2025 року становив 82288 гривень 85 копійок. Заборгованість станом на вересень 2021 року становить 21600,12 грн.

Як визнано державним виконавцем Агатюком О.О., виносячи оскаржувану постанову про накладення штрафу, до суми заборгованості, що значилася у Довідці-розрахунку від 19.06.2025 (82344,15 грн.) ним донараховані аліменти за липень 2025 року.

Крім того, встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 червня 2025 року (справа №359/7145/15-ц, провадження №4-с/359/8/2025) було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кошицького Артура Леонідовича, що полягають у накладенні на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 33951 гривні 61 копійки.

Постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кошицького Артура Леонідовича від 16 квітня 2021 року, якою на ОСОБА_1 був накладений штраф в розмірі 33951 гривні 61 копійки, скасовано.

Головний державний виконавець Агатюк О.О. підтвердив, що був обізнаний щодо постановленої судом ухвали.

Так, вказаною ухвалою, яка набрала законної сили було встановлено, що штраф, передбачений ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», як і пеня, передбачена ст.196 СК України, має подвійну правову природу: є способом забезпечення виконання аліментного зобов`язання до його порушення, а після його порушення формою цивільно-правової відповідальності. Обов`язковою умовою для притягнення особи до такої відповідальності є наявність вини в її діях чи бездіяльності. Однак всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України державний виконавець Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Агатюк О.О. не подав жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження та інші документи станом на 16 квітня 2021 року, тобто на день винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу. Навпаки, неналежне виконання вказаного обов`язку підтверджується постановою начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про результати перевірки законності виконавчого провадження №55 від 11 грудня 2024 року. Таким чином, станом на 16 квітня 2021 року ОСОБА_7 навіть не було відомо про існування виконавчого провадження №49385111, що свідчить про відсутність вини заявника у виникненні заборгованості з аліментів на утримання сина ОСОБА_6 . У зв`язку з цим підстави для накладення на заявника штрафу були відсутні.

Крім того, скасовуючи постанову про накладення штрафу від 16 квітня 2021 року, суд вважав, що накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 33951 гривні 61 копійки, є не тільки вагомим тягарем для заявника, а також втручанням держави в його право на мирне володіння майном.

Не зважаючи на встановлені судовим рішення, яке набрало законної сили, зокрема ухвалою Бориспільського міськраойнного суду від 23 червня 2025 року (справа №359/7145/15-ц) (а.с.21-23) обставини, про те, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 16 квітня 2021 року, тобто на день винесення попередньої, скасованої судом, постанови про накладення штрафу, виникла не з вини ОСОБА_1 та суд скасував раніше ухвалене рішення, головний державний виконавець 08 липня 2025 року виніс оскаржувану постанову, згідно із якою повторно наклав штраф у розмірі 50% від суми заборгованості, у тому числі, з урахуванням заборгованості, що виникла станом на 16.04.2021, а також, що була ним нарахована за липень 2025 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня

2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та має містити відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Проте, вищенаведені положення ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» дають підстави дійти висновку, що у разі накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, повторне накладення штрафу може здійснюватися, якщо після накладення штрафу утворилася додатково заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, а також у подальшому, за два чи за три роки відповідно. При цьому при визначенні розміру штрафу не має враховуватися заборгованість, щодо якої вже було накладено штраф у розмірі 50 відсотків.

Протилежні висновки суперечили б положенням ст.61 Конституції України, яка гарантує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Також суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, у якій зазначено, що, у разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Наведені вимоги чинного законодавства, а також роз`яснення Верховного Суду дають підстави дійти висновку, що за вищенаведених обставин, після скасування постанови про накладення штрафу у зв`язку із заборгованістю, що виникла станом за період часу з 4 серпня 2015 року по 31 березня 2021 року, підстави для накладення штрафу з урахуванням заборгованості, що виникла за вказаний період були відсутні.

Крім того, встановлено, що згідно із розрахунком заборгованості від 09.10.2025, складеним державним виконавцем на виконання ухвали суду, станом на 08 липня 2025 заборгованість, що виникла після 31.03.2021 становила 1 рік 4 місяці, тож відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав встановити безспірний розмір заборгованості та, за наявності відповідних підстав, застосувати штраф у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що виникла після 31.03.2021.

Водночас, такі підстави для накладення штрафу у державного виконавця були відсутні.

Так, суд звертає увагу на роз`яснення Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012, у якій зазначено, що постанова державного виконавця не може вважатися справедливою, якщо заборгованість зі сплати аліментів утворилася не з вини боржника, а внаслідок помилкових дій виконавця, який неправильно визначав розмір та базу стягнення аліментів.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що стягнення штрафу у такому випадку суперечило б меті змін до Сімейного кодексу України та Закону № 1404-VIII, спрямованих на спонукання саме недобросовісних платників до виконання зобов`язань, а не на покарання осіб, у діях яких відсутня вина.

Таким чином, суд касаційної інстанції зробив висновок, що відсутність вини боржника в утворенні заборгованості є підставою для визнання неправомірною постанови про накладення штрафу, ухваленої у порядку статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що, залишаючи без змін рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року у справі № 359/9308/23, суд апеляційної інстанції у постанові від 08 квітня 2025 року погодився з установленими судом першої інстанції обставинами.

Зокрема зазначив, як встановлено судом першої інстанції, начальник ВДВС підтвердила факт винесення 18 листопада 2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 49385111 за виконавчим листом № 2/359/2138/2015 від 12 листопада 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина. Водночас доказів направлення цієї постанови сторонам виконавчого провадження (журналу реєстрації кореспонденції, квитанцій чи повідомлень про вручення) до суду не надано.

Колегія суддів дійшла висновку, що наведене свідчить про неповідомлення боржника у встановленому законом порядку про відкриття виконавчого провадження, унаслідок чого відповідач не був обізнаний про пред`явлення виконавчого листа до виконання та позбавлений можливості добровільно виконати обов`язки, визначені постановою державного виконавця.

Суд апеляційної інстанції також зазначив, що матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про спосіб та реквізити, необхідні для сплати аліментів, зокрема банківський рахунок чи інші платіжні реквізити позивача.

Установлені в межах справи № 359/9308/23 обставини стали підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 104529,34 грн. за період з 4 серпня 2015 року по 31 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

В силу вимог ч.5 ст.72 Закону рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Встановлено, що строк звернення зі скаргою заявником пропущений з поважних причин, оскільки вчасно подана скарга була йому повернута ухвалою суду від 31.07.2015 (а.с.78-80,81,82), та яку, як стверджує ОСОБА_1 , він отримав на пошті 14.08.2025. Доказів протилежного учасниками справи суду не надано.

З цих підстав суд дійшов висновку про необхідність поновлення заявнику пропущеного строку для подання скарги.

Відповідно до вимог ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова про накладення штрафу була винесена без урахуванням вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», вимог ст.61 Конституції України, а також всупереч обставинам, встановленим судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме, що заборгованість зі сплати аліментів у період з 04.08.2015 по 31.08.2023 виникла не з вини заявника.

На підставі викладеного та ст. ст. 13, 126, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення зі скаргою до суду.

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (до перейменування - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) Агатюка Олега Олександровича щодо винесення Постанови про накладення штрафу від 08 липня 2025 року у виконавчому провадженні №49385111 неправомірними.

Скасувати Постанову про накладення штрафу від 08 липня 2025 року, винесену головним державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (до перейменування - Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) Агатюком Олегом Олександровичем у виконавчому провадженні ВП 49385111 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 41682 гривень 32 копійки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення,

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя І. В. Муранова-Лесів