ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5745/25

Провадження № 22-ц/820/2069/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про визнання безпідставною та зобов`язання списання заборгованості, за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 01 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказував, що він є власником частини житлового будинку із надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 00:05:004:0374 в АДРЕСА_1 . Між ним та МКП «Хмельницькводоканал» 14.05.2015 року укладено договір №1283 про надання послуг по водопостачанню і водовідведенню.

Облік водопостачання та водовідведення в належному йому будинку ведеться згідно показників лічильників. В жовтні 2023 року посадові особи МКП «Хмельницькводоканал» спочатку розпломбували, а потім опломбували лічильники води, що встановлені в його будинку по АДРЕСА_1 . Врізний колодязь, до якого під`єднано мережі водопостачання ОСОБА_1 , знаходиться на проїзній частині АДРЕСА_1 , за декілька метрів до землеволодіння позивача.

В той же час в квітні та в жовтні 2024 року надавачем послуг по водопостачанню і водовідведенню було проведено перерахунки оплати послуг та донараховано йому 3685,01 грн. та 1494,81 грн. відповідно, всього донараховано 5179,62 грн. (вимоги були виставлені у місяцях, наступних за звітним).

На його звернення відповідач листом від 11.11.2024 року повідомив, що існує невідповідність показів ЗВТ індивідуальних споживачів житлового масиву «Дивокрай» та показів лічильника комерційного обліку у точці приєднання по АДРЕСА_2 . МКП «Хмельницьводоканал» посилається на те, що «Хмельницька універсальна компанія» не є власником мереж водопостачання та водовідведення, тому власниками вказаних мереж, з точки зору відповідача, є мешканці мікрорайону «Дивокрай». Тому з врахуванням Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг різниця між показниками комерційного вузла обліку та вузлів розподільного обліку, обсяг втраченої води через її витік у мережі в житловому масиві «Дивокрай» розподілено між споживачами пропорційно їх споживанню.

Проте будинок по АДРЕСА_1 знаходиться в приватному секторі, тому умови Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг не можуть бути застосовані для проведення нарахувань за показаннями вузла комерційного обліку (далі ВКО). Споживачам послуг в будинках садибного типу у разі встановлення ВКО на водопровідному вводі на окремо визначений житловий масив, не можуть нараховуватися втрати в мережах водопостачання при умові встановлення індивідуальних лічильників води та при умові відсутності втрат в мережах, що належать споживачам (від врізного колодязя).

Згідно договору №1283 від 14.05.2015 року, укладеного між МКП «Хмельницькводоканал» та ОСОБА_1 , сторонами погоджено, що оплата за спожиті послуги за водопостачання і водовідведення проводиться позивачем на підставі показів лічильників. Це також підтверджує безпідставність додаткових нарахувань для оплати послуг, які проведено відповідачем.

За таких обставин позивач просить визнати безпідставною заборгованість у сумі 5172,62 грн. та зобов`язати відповідача списати вказану заборгованість.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2025 року позов задоволено. Визнано безпідставною заборгованість ОСОБА_1 перед Міським комунальним підприємством «Хмельницькводоканал» у сумі 5172,62 грн., нараховану за послугу по водопостачанню і водовідведенню за квітень 2024 року та жовтень 2024 року по адресі АДРЕСА_1 , та зобов`язано Міське комунальне підприємство списати вказану заборгованість. Стягнуто з МКП «Хмельницькводоканал» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі МКП «Хмельницькводоканал» просить скасувати рішення суду від 01.07.2025 року як незаконне та відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги розрахунок небалансу по масиву «Дивокрай», що нарахований згідно показників загального вузла комерційного обліку на вводі житлового масиву «Дивокрай». Судом не враховано норми Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіонбуду України від 22.11.2018 року №315, за якою якщо виконавець розподілу комунальної послуги не обслуговує внутрішньо будинкову систему водопостачання та не встановлено особу, з вини якої стався такий витік, то весь обсяг витоків холодної води розподіляється на споживачів пропорційно їх обсягу споживання або за рішенням співвласників будівлі/будинку застосовується інший принцип розподілу. Витік, у тому числі той, що спричинив залиття приміщень будівлі/будинку та відбувся із мережі або сантехнічного обладнання, що розташоване після вузла розподільного обліку холодної води, визначається за показаннями такого вузла.

Про наявність поривів, несправностей та витоків на водопровідно-каналізаційних мережах житлового масиву «Дивокрай» свідчать звернення жителів та акти обстеження, що складалися працівниками МКП «Хмельницькводоканал» за наслідками зареєстрованих аварійно-диспетчерською службою підприємства звернень.

Відповідно до проведеного розрахунку згідно Методики загальний обсяг втраченої води - 69955 куб.м, який розподілено пропорційно по 260,06 куб.м на кожне домоволодіння масиву «Дивокрай».

Мережі водопостачання та водовідведення від інженерного вводу до житлового масиву «Дивокрай» не перебувають на балансі МКП «Хмельницькводоканал» та експлуатаційно підприємством не обслуговуються.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку із надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 00:05:004:0374 за адресою: АДРЕСА_1 .

14.05.2015 року між ОСОБА_1 та МКП «Хмельницькводоканал» укладено Договір про надання послуг населенню з централізованого постачання холодної води і водовідведення №1283, згідно якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно п.30 договору цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Підпунктом 3 п.21 цього договору встановлено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві є межею розподілу відповідальності за стан інженерних комунікацій між постачальником послуг з водопостачання/водовідведення та абонентом є межа балансової належності: у будинках садибного типу - мережі водопостачання та водовідведення - врізний колодязь на мережах водопостачання та водовідведення, які належать виконавцю.

Відповідно до п. 6 договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення.

В жовтні 2023 року посадові особи МКП «Хмельницькводоканал» спочатку розпломбували, а потім опломбували лічильники води, що встановлені в приватному будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 12.10.2023 року. Облік водопостачання та водовідведення в належному позивачу будинку ведеться згідно показів лічильників.

Згідно розрахунку по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , в квітні та в жовтні місяці 2024 року надавачем послуг по водопостачанню і водовідведенню МКП «Хмельницькводоканал» проведено перерахунки оплати послуг та донараховано ОСОБА_1 3685,01 грн. та 1494,81 грн. відповідно, всього донараховано 5179,62 грн.

Згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг через витік води у мережі в житловому масиві «Дивокрай» і різниці між комерційним вузлом обліку та вузлами розподільного обліку, втрачена вода розподілена між споживачами пропорційно, у зв`язку з чим і проведено донарахування вартості послуг за водопостачання і водовідведення.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності донарахування позивачу 5172,62 грн. за послугу по водопостачанню і водовідведенню за квітень 2024 року та жовтень 2024 року по адресі АДРЕСА_1 . Відповідач не довів належності водопровідно-каналізаційної мережі масиву «Дивокрай» власникам індивідуальних житлових будинків та обов`язок позивача сплачувати вартість втраченої води внаслідок витоків та несправностей на водопровідно-каналізаційних мережах масиву "Дивокрай".

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості цих висновків суду є безпідставними.

Так, згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст.7 Закону № 2189-VIII споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладеного договору, та зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п.п. 9-10 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, виконавець забезпечує постачання питної води у відповідній кількості та якості послуги, що встановлені нормативами:

- за індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем (далі - індивідуальний договір про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача;

- за колективним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - колективний договір), договором з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - договір про надання послуг з колективним споживачем), індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - індивідуальний договір), договором з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - договір з власником (користувачем) будівлі) - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуг виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі).

Визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору:

1) за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору;

2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку послуги (у разі їх наявності) - для індивідуальних договорів про надання послуг з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем.

Згідно ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон №2119-VIII) вузол комерційного обліку вузол обліку,що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів; комерційний облік комунальних послуг (далі-комерційний облік) - це визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги; зовнішні інженерні мережі - це зовнішні теплові мережі (крім мереж систем автономного теплопостачання), зовнішні мережі гарячого водопостачання (крім мереж систем автономного гарячого водопостачання), зовнішні водопровідні мережі (крім мереж систем автономного водопостачання) до вузла комерційного обліку; кінцевий споживач комунальної послуги (далі - споживач) - особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач (або є співвласником багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників або управитель якого уклали відповідний договір про надання комунальної послуги в інтересах співвласників) згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Для здійснення розподільного обліку споживачами вважаються також власники майнових прав на об`єкти нерухомого майна в завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Згідно ч.ч.1-2 ст.3 Закону № 2119-VIII оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону.

Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил.

Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж.

За змістом ч.3 ст.10 Закону № 2119-VIII обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що:

1) у разі якщо частина води була витрачена на полив клумб і газонів, прибирання місць загального користування тощо та/або гарячої води - на прибирання місць загального користування тощо, обсяг відповідно питної, гарячої води, що розподіляється між споживачами, зменшується на обсяг, витрачений на такі загальнобудинкові потреби, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку;

2) у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку.

Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції відповідно до статті 89 ЦПК України дав належну оцінку достовірності, достатності та допустимості зібраних доказів і правильно констатував, що відповідач не довів наявність правових і фактичних підстав для донарахування позивачу 5172,62 грн. за послугу по водопостачанню і водовідведенню за квітень 2024 року та жовтень 2024 року по адресі м. Хмельницький, вул. М.Орловського, 3.

Так, у справі немає жодних доказів на підтвердження належності водопровідно-каналізаційної мережі масиву «Дивокрай» власникам індивідуальних житлових будинків та обов`язок позивача сплачувати вартість втраченої води внаслідок витоків та несправностей на водопровідно-каналізаційних мережах масиву "Дивокрай" (актів приймання-передачі водопровідно-каналізаційної мережі масиву від забудовника, рішень власників житлових будинків масиву «Дивокрай» чи їх виборних органів, управителя тощо).

Тому за цих обставин відсутні правові підстави для покладення на позивача як власника будинку в цьому масиві обов`язку сплачувати вартість втраченої води внаслідок витоків та несправностей на водопровідно-каналізаційних мережах масиву "Дивокрай".

В свою чергу основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 цього закону передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 7 такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Такий сталий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.11.2023 року у справі № 643/17352/20, від 08.03.2023 року в справі № 753/20733/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року в справі № 14-280цс18.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання нарахованої позивачу заборгованості безпідставною.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є безпідставними.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк