Номер провадження: 22-ц/813/4139/25
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Коновалова В.А., Назарова М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників в порядку ч.1 ст.369 ЦПК України) апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 грудня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи та позиції сторін в суді першої інстанції

У вересні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.12.2020 року станом на 26.03.2024 року у розмірі 50753,51 грн., в тому числі 50753,51 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 18.12.2020 р. відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 37000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач порушив, внаслідок чого станом на 26.03.2024 р. утворилася заборгованість в сумі 50753,51 грн. Вказану суму заборгованості Банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 18.09.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

14.10.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Оксани Юріївни надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, та серед іншого зазначила, що 03.03.2021 року та 04.03.2021 року, суму грошових коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача було списано з його особистого рахунку у результаті шахрайських дій третіх осіб. Вказала, що відповідач не розголошував третім особам інформацію про номер карткового рахунку, пін-код та іншу конфіденційну інформацію; картка не губилася, доступ до неї треті особи не мали. Грошові кошти було списано без згоди та відома відповідача невідомими особами шляхом дистанційного перерахування на інші карткові рахунки невідомих йому осіб. При цьому, про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 відразу 03.03.2021 року повідомив позивача, та менеджер банку заблокував карткові рахунки, але 04.03.2021 року несанкціоновані списання продовжилися. Крім того, 04.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме вчинення шахрайських дій з його картковим рахунком. Вказана заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №6360, про що відповідачу було видано талон №003443.

29.10.2024 року від представника надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначив, що усі спірні операції були здійсненні відповідачем власноруч в межах мобільного застосунку Монобанк на користь третіх осіб, крім того клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в тому числі за несанкціоновані операції з його карткою.

08.11.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Оксани Юріївни надійшли заперечення, відповідно до яких представник відповідача зазначає, що «Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при здійсненні банківських послуг при використовуванні продуктів monobank Universal Bank» набули чинності 27.11.2021 року. При цьому, відповідач уклав договір з позивачем, шляхом підписання анкети-заявки 28.12.2020 року, а грошові кошти, які просить стягнути позивач, було списано з рахунку відповідача 03.03.2021 року та 04.03.2021 року. Тобто на момент виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем діяли інші правила та умови, ніж ті, про які зазначає позивач у своєму позові. Зазначає, що позивачем не було надано до суду жодного доказу на підтвердження вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій для захисту коштів відповідача. За такого, позивач знехтував зверненням ОСОБА_1 про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку, не вчинив всіх необхідних заходів та дій, передбачених «Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Законом України «Про банки та банківську діяльність» задля збереження банківської таємниці від доступу до неї шахраїв та зупинення переказу грошових коштів за діями шахраїв, а тому саме позивач має нести відповідальність за несанкціоноване списання грошових коштів з кредитного рахунку відповідача. Крім того, вказує, що 16.10.2024 року нею було отримано відповідь на запит від Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з копією постанови про закриття кримінального провадження від 11.03.2021 року, у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. При цьому, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року у справі №947/33694/24 скасовано постанову від 11.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та матеріали вказаного кримінального провадження повернуто до ОРУ №1 ГУНП в Одеській області для відновлення дізнання. Таким чином досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває. За вказаних обставин просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 18.12.2020 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Крім того, судом встановлено, що 03.03.2021 року та 04.03.2021 року, суму грошових коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача було списано з особистого рахунку ОСОБА_1 у результаті шахрайських дій третіх осіб. Відповідач зазначав, що не розголошував третім особам інформацію про номер карткового рахунку, пін-код та іншу конфіденційну інформацію; картка не губилася, доступ до неї треті особи не мали. Грошові кошти було списано без згоди та відома відповідача невідомими особами шляхом дистанційного перерахування на інші карткові рахунки невідомих йому осіб. При цьому, про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 відразу 03.03.2021 року повідомив позивача, та менеджер банку заблокував карткові рахунки, але 04.03.2021 року несанкціоновані списання продовжилися. 04.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме вчинення шахрайських дій з його картковим рахунком. Вказана заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №6360, про що відповідачу було видано талон №003443, який наявний в матеріалах справи (а.с.58). Суд першої інстанції встановив, що в провадженні ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження за заявою Казаря Ваге №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Постановою старшого дізнавача СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Воротило М.В. від 11.03.2024 року кримінальне провадження за заявою Казаря Ваге №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 30.10.2024 року скаргу адвоката Тарасенко Ю.Ю., яка представляє інтереси ОСОБА_2 було задоволено. Скасовано постанову від 11.03.2024 року старшого дізнавача СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Воротило М.В. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Матеріали кримінального провадження №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України повернуто до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для відновлення дізнання. Станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000187 від 05.03.2024 року тривало. Відповідач зазначав, що не розголошував третім особам інформацію про номер карткового рахунку, пін-код та іншу конфіденційну інформацію; картка не губилася, доступ до неї треті особи не мали. Грошові кошти було списано без його згоди та відома невідомими особами шляхом дистанційного перерахування на інші карткові рахунки невідомих йому осіб. Банком не було доведено, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В свою чергу, позивач не надав суду жодного доказу на спростування вказаних вище обставин, з урахуванням того, що чинне законодавство покладає тягар надання таких доказів саме на фінансову установу.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням Македон Олександр Андрійович, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся з апеляційною скаргою за допомогою підсистеми "Електронний суд" до Одеського апеляційного суду. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що судом першої інстанції не досліджено аудіозапис розмови із службою турботи Банку від 04.03.2021 року о 16 год. 50 хв., який було надіслано до підсистеми Електронного суду 28.10.2024 року разом із письмовими поясненнями щодо скоєння шахрайських дій у відношенні Відповідача, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, та ухвалення незаконного рішення по даній справі не було досліджено. Варто зазначити, що всі спірні шахрайські операції були здійснені власноручно Відповідачем в межах мобільного застосунку Монобанк, що підтверджується ним особисто у вищезазначеному аудіозаписі розмови від 04.03.2021 року о 16 год. 50 хв. Звертаємо увагу, що на 30 секунді даної розмови, співробітниця Банку запитує у Відповідача (далі, мовою оригіналу): Оператор Банку: Подскажите пожалуйста, это Вы делали со своего приложения ? Відповідач: ДА. Що передбачено п. 8.11 Розділу 1 Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК (далі - Умови і правила) https://monobank.ua/terms?file=umovy-2020-12-11.pdf, а саме те, що клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації.

Вважали, що враховуючи положення ЗУ «Про електронну комерцію», щодо електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора, а також те, що активація Платіжної карти «MONOBANK» здійснюється виключно Відповідачем через Мобільний додаток, у якому для підтвердження активації Відповідач погоджується із Умовами обслуговування, Тарифами, Паспортом кредиту та Розрахунком його вартості, - підписав умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.

Короткий виклад доводів та вимог відзиву на апеляційну скаргу

Не погоджуючись з доводами та вимогами апеляційної скарги адвокат Тарасенко О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Одеського апеляційного суду з відзивом на апеляційну скаргу та просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначала, що відповідачем не використовувався особистий до подій, які відбулись внаслідок шахрайських дій третіх осіб 03 та 04 березня 2021 року, до цього відповідач не мав заборгованості перед позивачем, відомості про свої особисті дані відповідач не розголошував, картка у відповідача не губилась, доступу третіх осіб до картки не було, про що було повідомлено банк через онлайн помічника «Монобанку». Надалі відповідачем було внесено відомості до ЄРДР та досі триває досудове розслідування. Ні правоохоронні органи ні позивач більш детально не з`ясовували викладених обставин, а лише через три роки позивач звернувся із позовом до відповідача. Вважали, що позов не обґрунтований належними доказами стосовно того, що відповідач своїм діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а наявність аудіозапису розмови відповідача з оператором гарячої лінії позивача є неналежним доказом у справі.

Зазначали, що на момент виникнення правовідносин між Позивачем та Відповідачем діяли інші правила та умови, ніж ті, про які зазначає Позивач у своєму позовові, і при цьому Позивач не надає пояснень, яким чином нові правила та умови розповсюджують свою дію на правовідносини, які виникли раніше, і що Відповідач був з ними ознайомлений.

Вважали, що Позивачем не було надано до суду жодного доказу, який би свідчив, що ним було вчинено всі можливі та залежні від нього дії для захисту коштів Відповідача.

Зазначали, що особи, які здійснили списання кредитних грошових коштів з рахунку Відповідача володіли інформацію щодо персональних даних Відповідача, а саме щодо його фінансового номеру телефону, номеру його карткового рахунку, інформацією щодо руху коштів на його банківському рахунку, тобто всією тією інформацією, якою можуть володіти лише працівники банку, чим і ввели в оману Відповідача, який достеменно вважав, що розмовляє з службою безпеки банку і цілком довірився їм. Тобто саме за сприянням працівників Позивача, які розголосили конфіденційну інформацію відносно Відповідача, було списано грошові кошти з кредитних рахунків Відповідача.

Вважали, що Позивач знехтував зверненням Відповідача про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку, не вчинив всіх необхідних заходів та дій, передбачених «Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Законом України «Про банки та банківську діяльність» задля збереження банківської таємниці від доступу до неї шахраїв та зупинення переказу грошових коштів за діями шахраїв, а тому саме Позивач має нести відповідальність за несанкціоноване списання грошових коштів з кредитного рахунку Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, та усталену практику Верховного Суду вважали, що тягар доведення, що Відповідач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до його карткового рахунку чи надав інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції покладено на Позивача.

Щодо явки сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 50 753,51 грн. і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовою колегією на підставі дослідженого мотивування позовних вимог, доказів долучених до матеріалів справи та усталеної практики Верховного Суду встановлено наступне.

18.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.12.2020 року, відповідно до якої відповідач погодився, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www/monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг.

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком.

Своїм підписом на Анкеті заяві відповідач беззастережно підтвердив, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов?язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши

Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов?язується виконувати його умови.

Окрім того, відповідач підписуючи вказану Анкету погодився із наступним:

-Просив вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов?язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 03fb2fe2e25631e1dfa704c4464e21ede65cc29a941433d531dade6 яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором.

- Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ удосконаленого електронного підпису .....

-Усе листування щодо цього Договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору".

Також відповідно до п.6 Розділ І «Використання електронного підпису» Анкети заяви встановлено:

6.4. Під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов?язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов?язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов?язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа.

6.5. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі.

6.6. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 37000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Тобто Відповідач підписом в анкеті-заяві засвідчив свою згоду на те, що вказана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www/monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до наданої позивачем виписки з карткового рахунку банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній користувався, здійснюючи відповідні платежі.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим АТ «Універсалбанк», відповідач станом на 26 березня 2024 року має заборгованість за договором від 19 листопада 2019 року у розмірі 50 753,51 грн, з яких 37 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 753,51 грн борг на кінець періоду.

Відповідно до довідкової інформації по руху коштів по картці в період з 03 березня 2021 року до 04 березня 2021 року сума наданого кредитного ліміту збільшилася на 32 000 грн до 37 000,00 грн.

Згідно з випискою з особового рахунку відповідача за період з 03 березня 2021 року до 04 березня 2021 року відбулося списання коштів (переказ із картки) у сумі 37 000 грн.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000187 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України дотепер здійснюється розслідування відділом дізнання ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за заявою ОСОБА_1 .

Станом на 02 вересня 2024 року у відповідача існувала заборгованість за тілом кредиту у сумі 37 000 грн.

Судовою колегію було досліджено аудіо звукозапис доданий до матеріалів електронної справи в підсистемі «Електронний суд» позивачем 29.10.2024 за вхідним номером № 66404/24-Вх, відповідно до якого встановлено, що 04.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до гарячої лінії АТ «Монобанк» та повідомив, що йому зателефонували зі служби безпеки «Монобанку» та сказали, що у відповідача стався збій у безпеці та прохав підтвердити такий факт. На що оператор задала відповідачу запитання , чи може він підтвердити, що у додатку самостійно виконував транзакції зі свого рахунку, на що відповідач підтвердив, що саме він за допомогою додатку здійснював транзакції на вимогу третіх осіб, які представились службою безпеки «Монобанку» так як переживав, що його рахунок заблокують.

Крім цього, відповідно до квитанції №1952633 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету встановлено, що в переліку додатків під порядковим №4 міститься Запис розмови від 04.03.2021 16.50.mp4….(а.с.70).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини друга, четверта статті 83 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин другої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом першої інстанції не надавалось жодної оцінки наявному в матеріалах електронної справи аудіо звукозапис доданого позивачем 29.10.2024 року за вхідним номером № 66404/24-Вх.

В доводах апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції, щодо наявному аудіозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 сприяв незаконним діям третіх осіб на свій власний розсуд, що дало змогу ініціювати платіжні операції 03 березня 2021 року та 04 березня 2021 року на суму 37 000 грн, не звернуто уваги.

Судова колегія погоджується з указаними доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, зазначено: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

Отже, судом не було надано оцінки наданих банком доказам сприяння відповідачем незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 03 березня 2021 року та 04 березня 2021 року.

На підтвердження позовних вимог банк у суді першої інстанції надав розрахунок заборгованості відповідача (а. с. 6), анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг(а.с.7), умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» (а.с.8-20), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.23-25) виписку з руху коштів по картці ОСОБА_3 ( а. с. 68-69) та в електронній справі системи ЄСІТС додав аудіозапис розмови ОСОБА_3 з оператором від 04.03.2021 року.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні у матеріалах справи докази та не надав їм належної правової оцінки, що встановлені на їх підставі обставини доводять те, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції зі списання коштів з його картки 03 березня 2021 та 04 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 7 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (у редакції, чинній станом на 27 травня 2022 року; далі Положення № 705), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок (пункт 8 розділу VI Положення № 705).

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Проте відповідач, звернувся на гарячу лінію лише 04.03.2021 року та підтвердив, що саме він за допомогою додатку «Монобанк» виконував дії із своїм банківським рахунком, що призвели до перерахування кредитних коштів ОСОБА_3 третім особам.

Таким чином, виписка з карткового рахунку є належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір заборгованості за тілом кредиту, а також доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, ураховуючи факт користування позичальником кредитними коштами, часткового повернення отриманих коштів у кредит.

В той же час судова колегія частково погоджується з доводами відзиву на апеляційну скаргу, з огляду на наступне.

Позивач обґрунтовує свої доводи, посилаючись на «Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг при використовуванні продуктів monobank Universal Bank» які набули чинності 27.11.2021 року.

У свою чергу, Відповідач уклав договір з Позивачем, шляхом підписання Анкети-заяви 28 грудня 2020 року, а грошові кошти, які просить стягнути Позивач, було списано з рахунку Відповідача 03 та 04 березня 2021 року.

Тобто на момент виникнення правовідносин між Позивачем та Відповідачем діяли інші правила та умови, ніж ті, про які зазначає Позивач у своєму позовові, і при цьому Позивач не надає жодних доводів, яким чином нові правила та умови розповсюджують свою дію на правовідносини, які виникли раніше, і що Відповідач був з ними ознайомлений.

З розрахунку заборгованості вбачається, що після того як Відповідачем було повідомлено банк, про шахрайські дії відносно Відповідача то на його заборгованість нараховувались щомісячні платежі витрата у розстрочку та списання відсотків за квітень 2021 року, травень 2021 року, червень 2021 року, липень 2021 року, відповідальність за порушення грошового зобов`язання (а.с.68).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих банком процентів за користування кредитом, позивач послався на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсалбанк» про надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universalbank в редакції, затвердженій протоколом правління банку №46 від 24 листопада 2021 року, яка набрала чинності 27 листопада 2021 року та витяг з тарифів за карткою monobank; паспорт споживчого кредиту.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що вказані вище документи були підписані позичальником власноруч у паперовому вигляді або ж у електронному вигляді за допомогою накладення електронного (цифрового) підпису, ці обставини усупереч ст. 12,81 ЦПК України, банком не доведено.

Доказів на підтвердження того, що позичальник підписав умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк», у редакції чинній на момент підписання позичальником анкети-заяви до договору про надання банківських послуг , матеріали справи також не містять.

З наданої банком виписки по рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом та підлягає врахуванню, убачається, що впродовж 03.04.2021 року 01.02.2022 року, банком списувалися відсотки за користування кредитом на загальну суму 37 000 грн.

Таким чином, банк обраховуючи заборгованість за тілом кредиту включав не лише фактично витрачені відповідачем грошові кошти, а і нараховував кошти, які ОСОБА_1 не отримував.

З огляду на те, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено тих обставин, що на час укладення кредитного договору, сторонами було досягнуто домовленості про конкретну відсоткову ставку, яка підлягає сплаті позичальником за користування кредитними коштами, тому у банка були відсутні правові підстави для здійснення автоматичного погашення відсотків, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру заборгованості за кредитом з 50 753.51 грн до 37 000 грн, вирахувавши кошти у сумі 13 753,51 грн, які безпідставно нараховувалися банком.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду потрібно скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 37 000 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на висновки апеляційного суду, про часткове задоволення позову та часткове задоволення апеляційної скарги, що становить 72,9% від загальної ціни позову, то стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір підлягає у розмірі 2207,4 грн за подання позовної заяви, та 3311,12 грн за подання апеляційної скарги тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 367,374,376,382-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк`рю задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 грудня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за кредитним договором з 37 000 (тридцять сім тисяч )гривень, та суму судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги 5518,52 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова