Провадження № 2-з/522/452/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

14 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лукацького Івана Олександровича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання інвестиційного договору недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 09.03.2021 у справі № 522/21581/20.

07.08.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Павлик І.А.

14.08.2025 ухвалою суду заяву про скасування заходів забезпечення позову прийнято до розгляду.

18.08.2025 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає за що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Приморським районним судом м. Одеси розглядалась цивільна справа № 522/21581/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання інвестиційного договору недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

09.03.2021 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/21581/20 заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

19.12.2023 рішенням Приморського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку за вказаною адресою, кадастровий номер :01:003:3891 та визнано за ОСОБА_1 право власності на частку садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за вказаною адресою, кадастровий номер :01:003:3891.

03.06.2025 постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2023 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м. скасовано. Постановлено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 161,6 кв.м., житловою 59,5 кв.м. відмовлено. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 459 гривень.

У відповідності з приписами ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Станом на час розгляду даної заяви судом, у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про відкриття касаційного провадження на зазначену постанову суду апеляційної інстанції.

Отже, фактично судовий розгляд справи є припиненим та необхідність забезпечення позову відпала, як така.

Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Згідно з ч. 10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2021 у справі № 522/21581/20, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лукацького Івана Олександровича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання інвестиційного договору недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року у справі № 522/21581/20, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.10.2025.

Суддя І.А. Павлик