Справа № 144/425/21
Провадження № 2/144/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвоката Гуравської В.Ю.,

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідача по первісному позову, позивача по зустрічному позову адвоката Мельника О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: :03:002:0183, які чиняться ОСОБА_2 , шляхом відновлення з боку землекористувача ОСОБА_2 меж земельної ділянки по прямій лінії від межового знаку №1 до межового знаку №2, шляхом переміщення огорожі з металевої сітки та встановлення її по межовій лінії, визначеній згідно з кадастровим планом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона являється власником земельних ділянок площею 02500 га, кадастровий номер :03:002:0183, для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,0448 га з кадастровим номером :03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 . Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_2 , яка в липні 2019 року самовільно демонтувала огорожу, яка була збудована позивачем, та встановила нову, захопивши частину земельної ділянки, належної ОСОБА_3

23 березня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0088, площею 0,1105 га, шляхом відновлення межі відповідно до кадастрового плану.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 .

На зустрічну позовну заяву позивачем за первісним позовом подано відзив, в якому остання вказала на відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що межі, визначені в технічній документації із землеустрою, були порушені в натурі саме ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року задоволено клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про призначення земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено незалежному експерту Комашко Р.В., провадження у справі зупинено на час проведення експертизи

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвоката Гуравської В.Ю. про призначення у справі земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Розпорядженням №27 від 28.10.2024 року у вказаній справі призначено повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2024 №304910/15-24 про відрядження судді Довгалюк Л.В. до Богунського районного суду міста Житомира для здійснення правосуддя строком на 1 рік з 28 жовтня 2024 року (том 2 а.с. 201).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 року головуючим суддею в даній справі визначеного Бондарук О.П. (том 2 а.с. 203).

Ухвалою суду від 26.02.2025 року поновлено провадження по справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (том 2 а.с. 227).

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року у звязку зі смертю ОСОБА_3 залучено ОСОБА_1 , як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (том 3 а.с. 21).

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (том 3 а.с. 42).

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвокат Гуравська В.Ю. в судовому засіданні пояснила, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою її довірителя усунуто, огорожу з металевої сітки перенесено, а тому до закінчення розгляду справи судом у позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом відпали обставини, якими було обгрунтовано позовні вимоги. Щодо задоволення зустрічного позову заперечувала з пістав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом адвокат Мельник О.Ф. заперечив щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, оскільки на даний час, як заявила сама сторона позивача за первісним позовом, ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: :03:002:0183, не чиняться. Вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у ньому обставини, та обгрунтовуючи їх висновком експерта №1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Заслухавши пояснення сторін, та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, тоді як у задоволенні первісного позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

На підставі письмових доказів судом встановлено наступне.

Рішенням Залузької сільської ради №849 від 26 травня 2020 року затверджено технічну документацію щодо втановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:002:0183, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,0448 га кадастровий номер :03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, розташованих по АДРЕСА_1 , які передано у власність ОСОБА_3 (том 1 а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №211510481 від 05.06.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0183, площею 0,25 га належтить на праві власності ОСОБА_3 (том 1 а.с. 10).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 17.11.2017 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,1105 га, кадастровий номер :03:002:0088, що знаходиться по АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 53-54).

Рішенням Залузької сільської ради №710 від 18 грудня 2019 року затверджено технічну документацію щодо втановлення меж земельної ділянки площею 0,1105 га, кадастровий номер :03:002:0088, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , та передано у власність ОСОБА_2 (том 1 а.с. 62).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195532641 від 03.01.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0088, площею 0,1105 га належтить на праві власності ОСОБА_2 (том 1 а.с. 56).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.09.2023 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років (том 2 а.с. 232).

02.11.2006 року ОСОБА_3 вчинила заповіт на корись ОСОБА_1 , у якому заповіла останньому все належне їй майно (том 3 а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 успадкував житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 052378200:03:002:0183 по АДРЕСА_1 (том 3 а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 375168573 від 19.04.2024 року земельна ділянка з кадастровим номером 052378200:03:002:0183 належить на праві власності ОСОБА_1 (том 3 а.с. 13).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності складають права особи щодо володіння, розпорядження та користування своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК).

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи наведене, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12, ст. 80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року фактичний порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 по суміжній межі із земельною ділянкою № НОМЕР_2 в основному відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку із накладенням в окремому місці на суміжну ділянку №6 до 21 см. Площа такого накладення становить 1,5 кв. м (том 2 а.с. 166).

Дослідженням виявлено, що згідно координат поворотних точок меж в Технічній документації із землеустрою ФОП ОСОБА_4 за 2017 р., яка була підставою для державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_3 , а саме:

-до 56 см на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0182, площею (га): 0.0448;

-до 39 см на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0183 площею (га): 0.2500.

Згідно дослідження матеріалів топографо-геодезичної зйомки в Технічному звіті ФОП ОСОБА_5 , виконаному в 2023р., встановлено, що в Державному земельному кадастрі координати поворотних точок меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 змінено. Крім того змінено конфігурацію земельної ділянки, а саме: розміри меж, кути та кількість поворотних точок. Взаємний перетин меж з суміжною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно внесених змін не спостерігається. Інформація про підставу внесення таких змін в матеріалах справи та додатково наданих матеріалах відсутня (том 2 а.с. 167).

Дослідженням встановлено, що фактичне розташування будівель та споруд відносно меж земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не відповідає правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою та землекористування (том 2 а.с. 141-170).

Відповідно до висновку експерта № 5232/5233/5234/22-21 від 17 лютого 2025 року встановлено, що розташування межі, визначеної під час обстеження, між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не відповідає межі, визначеної в технічній документації. У зв`язку зі зміщенням, перетинанням та накладенням меж земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , при відтворенні в програмному комплексі Digitals, встановити точне проходження суміжної межі між ними не визнається за можливе (том 2 а.с. 207-224).

Тобто, у відповідності до висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року, який суд визнає належним і допустимим доказом поряд з іншими документами, ОСОБА_2 після призначення експертизи судом було змінено конфігурацію земельної ділянки, після чого взаємного перетину меж з суміжною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно внесених змін не спостерігається.

Вказане свідчить про те, що відповідачка за первісним позовом усунула перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами другою, третьою статті 49 ЦПК України правом розпоряджатися предметом спору наділено лише позивача.

Стороною позивача за первісним позовом клопотання про відмову від позову не заявлялось, відтак нею не втрачено інтересу до предмета спору.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 своїм правом на визнання позову не скористався, що свідчить про неврегульованість правових відносин між сторонами.

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний правових висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2023 року у справі №335/8285/22.

Вказаними правами сторони не скористались, а отже у суду відсутні докази, що між сторонами не залишилось неврегульованих питань. Тому у даній справі, стосовно вимог первісного позову суд розглянув по суті заявлені позовні вимоги та приходить до висновку про необхіднісь відмовити у їх задоволенні через недоведеність згідно з вимогами ЦПК України.

Що стосується зустрічного позову, то надані документи разом з висновком судового експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року визнаються судом належними, допустимими та достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про доведення позивачем за зустрічним позовом, відповідачем за первісним позовом порушення її права на користування земельною ділянкою, які допустив відповідач за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом, як суміжний землевласник.

Відповідач за зустрічним позовом не спростував обставин, якими ОСОБА_2 обгрунтовує позовні вимоги зустрічного позову.

Відповідно до положень ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані, серед іншого: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

За правилом добросусідства, яке наведене у частині 3 статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Встановлені обставини справи, дають підстави для висновку, що має місце порушення прав ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0088, площею 0,1105 га, яка перебуває у її приватній власності.

Враховуючи те, що згідно висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року фактичний порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 по суміжній межі із земельною ділянкою № 6 не повністю відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку із накладенням в окремому місці на суміжну ділянку №6 до 21 см. Площа такого накладення становить 1,5 кв. м (том 2 а.с. 166), що фактично свідчить про порушення прав користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, що є протиправним.

Частина 3 статті 152 ЗК України як один із способів захисту прав громадян на земельну ділянку передбачає відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Тому порушене право відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , підлягає судовому захисту в обраний нею спосіб.

У рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволені первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з позивача по первісному позову.

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Адвокатом Мельником О.Ф., який здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 у даній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2021 року, суду надано вказаний договір, ордер та розрахунок-опис наданих ОСОБА_2 адвокатських послуг у цивільній справі 144/425/21 (а.с. 49-50).

З урахуванням практики Верховного Суду щодо відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, критерію реальності та розумності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін, враховуючи відсутність клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення витрат на правничу допомогу, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, суд прийшов до висновку про стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн, що є співмірним із складністю виду правничої допомоги у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 91 Земельного кодексу України ,ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволені первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_2 , шляхом відновлення меж відповідно до кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0088, площею 0,1105 га.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 908 грн, витрати на проведення судової земельної технічної експертизи в сумі 17091 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвокат Гуравська Валентина Юріївна, адреса: пров. 9 Січня, 13 м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000385 від 20.12.2018 року.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача по первісному позову, позивача по зустрічному позову - адвокат Мельник Олег Федорович, адреса: АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №37 від 11.10.1993 року.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2025 року.

Суддя