Справа №402/1162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. Благовіщенський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

секретаря судового засідання - Рудь Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/4 частки квартири, загальною площею - 88,3 кв.м: житловою площею -56,0 кв.м, допоміжною площею - 32,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1998 року №114, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07.05.1998 року вона та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 отримали в спільну часткову власність по 1/4 частці квартири загальною площею 37,17 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.05.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Із часу смерті ОСОБА_4 на належну їй частку в квартирі спадщину ніхто не приймав та претензій щодо визнання за третіми особами права власності не заявлялось. Також з 2010 року по 2014 рік площа квартири була змінена шляхом здійснення прибудов до квартири, що підтверджується технічним паспортом квартири від 01.07.2025 року, з якого вбачається, що загальна площа квартири становить - 88,3 кв.м., житлова площа становить - 56,0 кв.м., допоміжна - 32,3 кв.м.

Позивачем та відповідачами було узаконено їх право власності на частки в квартирі за новими площами, яка розташована в АДРЕСА_1 , однак частка, яка належала покійній ОСОБА_4 залишилась не узаконеною відповідно до нових площ квартири. У зв`язку з чим Позивачка вважає за доцільне визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири за давністю володіння, яка залишилась не узаконеною та відповідно не зареєстрованою за жодним із співвласників для можливості в подальшому розпоряджатись даною квартирою.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом, Позивачка користується даною квартирою з 2010 року відкрито та добросовісно по теперішній час, що підтверджується її пропискою та технічним паспортом, який також виготовлений на її ім`я. Враховуючи ту обставину, що в інший спосіб Позивачка своє право власності на невизначне право власності на 1/4 частини квартири, яка належала покійній ОСОБА_4 підтвердити не може, тому вимушена звернутися до суду за його захистом.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, яким не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять провести розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1998 р. (а.с.11) позивачці ОСОБА_1 , відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира загальною площею 37,17 кв.м у АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Із часу смерті ОСОБА_4 по теперішній час на належну їй частку в квартирі спадщину ніхто не приймав та претензій щодо визнання за третіми особами права власності не заявлялось.

Із 2010 по 2014 роки площа квартири була змінена шляхом здійснення прибудов до квартири, що підтверджується копією технічного паспорту квартири від 01.07.2025 року (а.с.21-24), з якого вбачається, що загальна площа квартири становить - 88,3 кв.м., житлова площа становить - 56,0 кв.м., допоміжна - 32,3 кв.м.

Позивачем та відповідачами було узаконено їх право власності на частки в квартирі за новими площами, яка розташована в АДРЕСА_1 , однак частка, яка належала померлій ОСОБА_4 залишилась не узаконеною відповідно до нових площ квартири.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Відповідачем у справі про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Якщо ж попередній власник нерухомості не був відомий чи не міг бути встановлений володільцем такого майна, відповідачем виступає орган, що має повноваження управляти таким майном. Враховуючи ту обставину, що дана квартира знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідачів, які також мають повноваження управляти таким майном, тому відповідачами в даній справі мають бути інші співвласники квартири.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п.п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Отже, враховуючи, що Позивачка фактично володіє майном, а саме квартирою, також враховуючи ту обставину, що на дане майно не претендують інші особи, воно відкрите, безперервне і тривале, поводиться з ним як власник, закон не обмежує і не забороняє таке набуття права власності, як набувальна давність, тому наявні всі передбачені законом передумови в сукупності, які є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю.

На підставі наведеного, керуючись 344, 328 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/4 частки квартири, загальною площею - 88,3 кв.м: житловою площею -56,0 кв.м, допоміжною площею - 32,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1998 року №114, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: А. В. Терновенко