Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3024/25
Номер провадження 2/299/1057/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.10.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Леньо В.В., за участі секретаря судового засідання Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Виноградів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Молдован Діана Віталіївна до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивані тим, що 29 червня 2022 року Виноградівським районним судом Закарпатської області заочним рішення по справі № 299/2680/22 вирішено стягувати з ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі по 3000 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дати звернення до суду - 18.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 справа №299/6143/24.

Позивач звернулась до органів державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, після чого 06.07.2022 року було відкрито виконавче провадження за №69350195 за місцем проживання боржника (Відповідача), як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

На даний час виконавче провадження здійснюється державним виконавцем Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, що підтверджується численними викликами до державного виконавця (копії додаються), супровідними листами державного виконавця та поданням боржником (Відповідачем) заяви про перегляд заочного рішення та зменшення розміру аліментів. Подана заява про перегляд заочного рішення залишилась ухвалою Виноградівського районного суду від 15.11.2022 без розгляду, внаслідок повторної неявки Відповідача у судове засідання без поважних на те причин.

Відповідач від моменту відкриття виконавчого провадження аліменти на утримання дитини не сплачував жодного разу, в результаті чого у нього утворилась заборгованість.

Станом на 29.05.2025 заборгованість відносно Відповідача по сплаті аліментів на утримання сина складає 114 000 грн. 00 коп. (сто чотирнадцять тисяч грн. 00 коп.), що підтверджується Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по ВГІ №69350195, згідно виконавчого листа №299/2680/22 від 29.06.2022 за період з 18.03.2022 (дати звернення до суду) по 29.05.2025, виданого державним виконавцем Виноградівського ВДВС.

Згідно проведеного розрахунку до позовної заяви за період з 06.07.2022 по 31.05.2025 (включно) розмір пені складає: 574 980 грн. 00 коп.

Вказує, що державним виконавцем не виносилась постанова про накладення штрафу за несплату аліментів відносно боржника, тому має всі правові підстави для стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів у розмірі 100% заборгованості.

Загальна заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період (з 18.03.2022 по 29.05.2025 включно) складає: 114 000 грн.00 коп. (сто чотирнадцять тисяч грн. 00 коп.)

З огляду на положення статті 196 Сімейного кодексу України, оскільки загальний розмір неустойки не може перевищувати суму основного боргу просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню в розмірі 101 520 грн. 00 коп., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.

Позивач в судове засідання не з`явилася. ЇЇ представник адвокат Молдован Д.В. до суду подала клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її особистої участі. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а також через оголошення на сайті Виноградівського районного суду веб-портал судова влади України. Заперечень проти позову відповідач не подав, жодних клопотань від його імені на адресу суду не надходило.

Суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті та керуючись ст.280 ЦПК України, за клопотанням представника позивача, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

Судом установлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/2680/22 від 29.06.2025 року стягувати з ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі по 3000 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дати звернення до суду - 18.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 справа №299/6143/24.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі № 628/1475/19 (провадження № 61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду».

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 754/4461/21 (провадження № 61-5660св22).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №69350195, виданого державним виконавцем Виноградівського ВДВС Гульпа І.І., згідно виконавчого листа №299/2680/22 від 29.06.2022 за період з 18.03.2022 (дати звернення до суду) по 29.05.2025 року, станом на 29.05.2025 заборгованість Відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина складає 114 000 грн. 00 коп. (сто чотирнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Згідно проведеного представником позивачки розрахунку, за період з 06.07.2022 по 31.05.2025 (включно) розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів складає: 574 980 грн. 00 коп.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, презумпція вини платника аліментів може бути спростована лише у разі, якщо особа доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для виконання рішення суду, але об`єктивно не мала можливості здійснити платежі.

Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність поважних причин, що унеможливлювали своєчасну сплату аліментів, а також не спростовано презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості.

Таким чином, враховуючи презумпцію вини платника аліментів, відсутність належних доказів її спростування, а також недоведення відповідачем наявності об`єктивних перешкод для виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу та положеннями статті 196 Сімейного кодексу України, суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивачки пеню у розмірі 101 520 грн. 00 коп., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачка відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обов`язок зі сплати судового збору в даній справі покладається на відповідача.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 274-279, 280 282, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий Органом 2114 від 08.08.2019, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) пеню (неустойку) за прострочення зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у період з 06 липня 2022 року по 31 травня 2025 року включно в розмірі 101 520, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 1211,20 гривень судового збору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Леньо В. В.