ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8631/24 Номер провадження 22-ц/814/3239/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Триголов В.М., Чумак О.В..

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного текста рішення не зазначені) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У січні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1270-8074 від 12.09.2023 в розмірі 35 000 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов кредитного договору.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1270-8074 від 12.09.2023 в розмірі 35 000 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 7 000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 28 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами, ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги стверджується, що суд залишив поза увагою його відзив на позовну заяву, де він прохав зменшити нараховані відсотки на 50%.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013 року, виданим Національним банком України.

12.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://navse.ua) укладено кредитний договір № 1270-8074.

Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 38-П від 14.07.2022 та розміщених на їх сайті.

Відповідно до п.3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Пунктом 3.2. Договору для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення нового договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.

Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору № 1270-8074 від 12.09.2023 та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніми документами.

Згідно з пунктом 11.1. договору цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Пунктом 11.3, 11.3.1. Договору позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання.

Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажала отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердила своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил.

Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 500.00 грн (п.4.1); строк кредитування 300 календарних днів (п.4.12). Дата повернення (виплати) кредиту 07.07.2024 (п.4.12). Базовий період складає 21 календарних днів та починається з дати надання кредиту і закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (п.4.8). Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду (п.4.9). Стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (п. 4.10). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572 465 % (п.4.13) ( а.с.133-144)

13.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1270-8074 від 12.09.2023.

Згідно умов додаткової угоди ОСОБА_1 надано 1 500 грн строком на 299 дні.

Позивач не заперечує факт отримання кредитних коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обгрунтування заявлених вимог.

Рішення суду у частині укладення договору, отримання кредитних коштів, стягнення тіла кредита та 7 000 грн нарахованих відсотків не оскаржується, а тому відповідно до приписів ст.367 ЦПК України його законність і обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційний суд, перевіривши перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується такими міркуваннями.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів» встановлено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, а також на рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, в якому зазначено, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

За будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату відсотків, які встановлені в договорі та які відповідач при його підписанні добровільно погодився сплатити. Отримавши кредитні кошти, відповідач погодився сплатити проценти за користування ними у зазначеному розмірі, що обумовлено кредитним договором та відповідає вимогам ст. 1054, 1056-1 ЦК України. У даному випадку ТОВ «Укркредит фінанси» нараховано відсотки за користування кредитом протягом 300 календарних днів, тобто у строки передбачені договором, що є звичайною платою за право користування наданими кредитними коштами на визначених законодавством умовах.

Отже, судом першої інстанції правомірно не застосовано до спірних правовідносин висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2024 у справі № 902/417/18, так як у цій справі суд передбачив можливість зменшення розміру неустойки, штрафу і процентів річних за час затримки виконання грошового зобов?язання відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. У справі, що переглядається позивачем стягуються проценти за користування кредитом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України позивачем не здійснювалося.

Окрім того, слід звернути увагу, що у межах цієї справи вимоги про визнання недійсними певних умов кредитного договору з підстав їх несправедливості у відповідності до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів» (у редакції за станом на червень 2023 року дата укладення кредитного договору) не заявлено, отже суд відповідно до ст.13 ЦПК України за своєю ініціативою не вправі оцінювати положення кредитного договору на предмет їхньої недійсності, у тому числі несправедливості.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру заборгованості за нарахованими процентами,

Проаналізувавши питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, наведені апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: В.М. Триголов

О.В.Чумак