1Справа № 335/4288/25 2/335/2182/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бойкинюк Д.П.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Бабенко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_2 до стягнення суми надміру виплаченої соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - Управління, Позивач) знаходиться особова справа ОСОБА_2 (далі - Відповідач), отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Рахунки Управління в Державній казначейській службі було закрито та вилучено з мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, що вимагається для завершення ліквідаційної процедури, а справи одержувачів всіх видів допомоги, які перебували на обліку в Управлінні, передано до Департаменту, як до правонаступника Управління, отже дані обставини зумовили необхідність звернення Департаменту до суду із даним позовом про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги з відповідача.

Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з тимчасово території України та стала на облік в управлінні, згідно довідки від 20.10.2014 № .

Механізм витрат надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних момент виникнення спірних послуг на допомоги внутрішньо відносин регламентував «Порядок надання щомісячної адресної на оплату житлово-комунальних переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі України від послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок №505).

25.06.2021 Відповідач звернулась до Управління для призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг.

В поданій Відповідачем заяві було зазначено, що у будь кого з членів сім`ї відсутнє у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції.

На підставі заяви від 25.06.2021 та доданих документів Відповідачу з червня 2021 року була призначена і виплачувалася допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 1000,00 грн. на місяць, а з січня 2022 року у розмірі 2000,00 грн. щомісяця.

10 серпня 2022 року, за результатами опрацювання рекомендацій, наданих Мінфіном, спеціалістами Управління виявлено, що громадянка ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та отримує допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, отримала у повну власність 18.10.2021 квартиру в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після своєї матері.

Отже, позивач мав і підстави, юридичну і фізичну можливість припинити виплати відповідачу вже з 01.09.2022.

Разом з цим, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був сформований відповідальним працівником позивача лише 18.11.2022, і виплати були припинені лише з 01.12.2022.

Відповідно до розрахунку сума переплаченої Відповідачу щомісячної грошової допомоги з 01.11.2021 по 30.11.2022 склала 21000,00 грн. (5 міс. * 1000,00 грн. + 8 міс. * 2000,00 грн.).

Департаментом на адресу місця проживання Відповідача направлялись листи з вимогою повернути переплачену суму допомоги добровільно, але переплачені кошти Відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула.

У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради суму надміру виплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 21000,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 08.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями відповідача та її представника для надання додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи і підготовки відзиву на позов.

30.07.2025 представник відповідача, адвокат Бабенко Г.О., подала письмовий відзив на позов із запереченнями проти його задоволення, пославшись на таке.

По-перше, позовні вимоги не узгоджуються з обставинами того, що мати Відповідача ОСОБА_3 , за якою Відповідач успадкувала вказану у позові квартиру, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, на момент подання Відповідачем заяви про отримання допомоги від 25.06.2021 року, ОСОБА_2 не була власником квартири, всі відомості, зазначені у цій заяві, відповідають дійсності, а тому відсутній факт подання недостовірної інформації з боку Відповідача.

Крім того, після отримання Відповідачем свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2021 року та внесенням відповідної інформації про зареєстроване право власності до Державного реєстру прав на нерухоме майно 18.10.2021 року, вказана інформація про прийняту спадщину з`явилася у відкритому доступі у вказаному реєстрі

Також представник відповідача послалась на те, що з наданих до позову документів і інформації з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, яка (система) знаходиться у розпорядженні Позивача, вбачається, що в реєстрі прав на нерухоме майно інформація про право власності ОСОБА_2 з`явилося 18.10.2021 року, при цьому зазначено дату отримання даних Мінюстом 19.10.2021 року. Тобто на дату прийняття Позивачем розпорядження від 21.10.2021 року про продовження виплат, маючи доступ до відповідних інформаційних баз даних щодо осіб та їх власності, в тому числі до Державного реєстру прав на нерухоме майно, та на виконання повноважень, передбачених п. 10 Порядку №505, Позивач мав можливість перевірити законність отримання Відповідачем виплат ще у жовтні 2021 року (станом на дату прийняття ним розпорядження - 21.10.2021р.), але ж знову ж таки, цього не зробив.

По-друге, у своїй позовній заяві Позивач посилається на п. 12 Порядку № 505, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або не повідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до тверджень заявника, зазначених у позові, на підставі опрацювання рекомендацій, наданих Мінфіном в травні 2022 року було виявлено, що громадянка ОСОБА_2 отримала у спадщину квартиру. Але після виявленого факту Позивач продовжував нараховувати Відповідачу допомогу. Відповідно до наданого розрахунку до матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 продовжувала отримувати вказану допомогу до грудня 2022 року. Таким чином, Відповідач, у зв`язку із службовою недбалістю Позивача, не впливаючи на його дії, після факту виявлення нібито порушень у травні 2022 року (хоча перевірити відкриту інформацію з реєстрів Позивач мав можливість щонайменше з 18 жовтня 2021 року і станом на прийняття розпорядження про продовження виплат від 21.10.2021 року), не повинен був отримувати допомогу протягом 2022 року, проте продовжував її отримувати до грудня 2022 року.

Отже, за ствердженням представника відповідача, фактично Позивач не виконав в повній мірі передбачені законом повноваження на проведення перевірок достовірності наданих Відповідачем даних, в межах пунктів 10,11 Порядку №505, яким передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Маючі відповідні повноваження та доступ до інформації щодо власності Відповідача, Позивач продовжував здійснювати Відповідачу, незалежно від його волі, відповідні виплати. Тобто працівники Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району маючи доступ до відповідних реєстрів, здійснювали перевірку лише з травня 2022 року по 18.11.2022 - понад 6 місяців. Хоча відповідна інформація з реєстру речових прав формується декілька хвилин, і не потребує підтвердження, шляхом скерування додаткових запитів. Крім того вказана інформація була наявна і в Єдиній інформаційній системи соціальної сфери, яка знаходиться у розпорядженні Позивача. Дані обставини вказують лише на безвідповідальний підхід щодо виконання Позивачем своїх повноважень, що, в свою чергу, виключає навмисні дії Відповідача в призмі застосування ст. 1215 ЦК України, а саме: не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Окремо представник відповідача звернула увагу суду на соціальний статус Відповідача, яка я проживає лише на пенсію, розмір якої становить 3422,31 на місяць і будь яких інших доходів не має. Крім цього, переважна частина коштів йде на постійне лікування Відповідача, що підтверджується відповідними довідками та виписками з медичних закладів та квитанціями на придбання ліків (копії додаються). Тому факт успадкування Відповідачем квартири у 2021 році, жодним чином не впливає на зміну соціального статусу Відповідача у бік покращення життєвої ситуації, в тому числі, після повномасштабного вторгнення військ РФ від 24.02.2022 року. Вказані обставини в сукупності вказують на те, що Відповідач не порушував вимоги чинного законодавства щодо отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг і взагалі потребує на їх поновлення та продовження здійснення виплат.

31.07.2025 позивач надав письмову відповідь на відзив, де не погодився з доводами представника відповідача. У відповіді зазначено, що з огляду на неодноразові звернення Відповідач беззаперечно знала про необхідність невідкладно повідомити Управління про зміни у майновому стані. Згідно з пунктом 11 Порядку №505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Таким чином, якби Відповідач виконала обов`язок повідомити Управління про зміни у майновому стані 18.10.2021, протягом трьох днів, то згідно з Порядком №332 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.04.2022 у розмірі 2000,00 їй би не проводилася. Повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, на думку позивача Відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила Позивача про них, що є зловживанням з її боку.

05.08.2025 представник відповідача подала письмові заперечення на відповідь на відзив, суть яких зводиться до того, що, на думку представника відповідача, на момент подання Відповідачем вказаної заяви від 25.06.2021 року, ОСОБА_2 не була власником квартири, всі відомості, зазначені у цій заяві, відповідають дійсності, а тому відсутній факт подання недостовірної інформації з боку Відповідача. Згідно змісту цієї заяви жодних неправдивих відомостей відповідачкою не зазначено. Протилежного позивачем не доведено. Таким чином, Відповідач, у зв`язку із службовою недбалістю Позивача, не впливаючи на його дії, після факту виявлення нібито порушень у травні 2022 року (хоча перевірити відкриту інформацію з реєстрів Позивач мав можливість щонайменше з 18 жовтня 2021 року), не повинен був отримувати допомогу протягом 2022 року, проте продовжував її отримувати до грудня 2022 року. Маючі відповідні повноваження та доступ до інформації щодо власності Відповідача, Позивач продовжував здійснювати Відповідачу, незалежно від його волі, та в порушення положень Порядків № 505 та 332 відповідні виплати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача, адвокат Бабенко Г.О., підтримали доводи, викладені і раніше поданих письмових заявах по суті спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з тимчасово території України та стала на облік в управлінні, згідно довідки від 20.10.2014 № .

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на момент виникнення спірних відносин регламентував Порядок № 505.

25.06.2021 ОСОБА_2 звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району для призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг щодо себе та малолітнього ОСОБА_4 , в поданій заяві зазначено, що у будь кого з членів сім`ї відсутнє у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується копією заяви №2021/7/4/72 від 09.07.2021.

В поданій Відповідачем заяві було зазначено, що у будь кого з членів сім`ї відсутнє у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції.

На підставі заяви від 25.06.2021 та доданих документів Відповідачу з червня 2021 року була призначена і виплачувалася допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 1000,00 грн. на місяць, а з січня 2022 року у розмірі 2000,00 грн. щомісяця.

Після цього, 18.10.2021 відповідач ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. (реєстр. № 2-212, спадкова справа № 116 за 2021 рік), після смерті її матері ОСОБА_3 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини при цьому дійсно входила квартира АДРЕСА_3 . Того ж дня, 18.10.2021, відомості про право власності ОСОБА_2 на вказаний об`єкт нерухомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 6. Порядку №505 (що діяв на момент звернення за допомогою і набуття жилого приміщення у власність за договором) грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Згідно з пунктом 11 Порядку №505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Згідно з пунктом 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Отже, відповідач мала обов`язок не пізніше 21.10.2025 повідомити позивачу про набуття нею у власність жилої нерухомості у м. Запоріжжя.

Відповідач вказаного повідомлення позивачу не надала, чого в судовому засіданні сторона відповідача не заперечувала.

22.03.2022 набрав чинності Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Згідно з абзацом 6 пункту 3 Порядку №332 Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р.№ 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014р. №80, ст.2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Згідно з пунктом 5 Порядку №332, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги.

Відповідно до пункту 29 Порядку №332 (чинного на момент подання позовної заяви) у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Частиною 1 статті 1213 ЦК України, визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що відповідач, не повідомивши у встановлений законодавством строк про набуття нею права власності на жилу нерухомість на підконтрольній Україні території держави, проявила недобросовісність, що потягло безпідставну виплату їй допомоги як внутрішньо переміщеній особі в період, починаючи з 01.11.2021 по 31.08.2022 (тобто по місяць, коли позивач отримав повну і точну інформацію про набутий відповідачем об`єкт).

При цьому суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що відповідач не знала про існування обов`язку повідомляти позивача про зміну в майновому стані, через похилий вік не могла бути обізнаною із законодавством і правильно його розуміти, і що позивач був зобов`язаний і мав можливість шляхом періодичних і превентивних перевірок виявити цей факт самостійно і припинити виплату допомоги.

Так, по-перше, відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності, і жодних виключень з цього правила залежно від віку не передбачено. До того ж, з матеріалів справи випливає, що у питанні реалізації своїх спадкових прав на квартиру відповідач проявила чітке розуміння і виконання відповідних норм законодавства, своєчасно прийнявши спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину та зареєструвавши право власності у встановленому законом порядку.

По-друге, як наявність у позивача обов`язку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, так і неналежне виконання позивачем такого обов`язку, також не звільняє відповідача від виконання своєї частини обов`язків і від відповідальності за їх невиконання.

З іншої сторони, суд бере до уваги той факт, що позивач, отримавши не пізніше 10.08.2022 відомості про факт набуття відповідачем об`єкта нерухомості у м. Запоріжжя, і маючи реальну можливість протягом одного робочого дня пересвідчитись у цьому шляхом звернення до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і припинити виплати вже з 01.09.2022, не зробив цього.

Відтак, на переконання суду, виплати, які відповідач отримала в період вересня листопада 2022 року, були здійснені вже не внаслідок недобросовісності відповідача, а фактично позивачем добровільно, що виключає виникнення у відповідача зобов`язання повернути виплачені у цей період суми в порядку ст. 1212 ЦК України

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги такими, що підлягають задоволенню частково, а саме за період з 01.11.2021 по 31.08.2022 року, тобто у розмірі 15000,00 грн. обґрунтованими.

Решта доводів сторін, викладених у письмових заявах по суті спору, не спростовують вказаних висновків суду.

У порядку ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 28, 81, 82, 141, 246, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_2 до стягнення суми надміру виплаченої соціальної допомоги, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, бул. Марії Примаченко, буд. 3, ) надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.11.2021 по 31.08.2022 року у розмірі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, бул. Марії Примаченко, буд. 3, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2162,85 грн.

Повний текст рішення складений 14.10.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя М.М. Мінаєв