Номер провадження: 22-ц/813/6716/25
Справа № 501/1771/25
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.10.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Чорноморського міського суду Одеської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков Валерій Олександрович про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Чорноморського міського суду Одеської області від 11 червня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення Батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 законним представником малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у якості законного представника відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 04 липня 2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Чорноморського міського суду Одеської області від 11 червня 2025 року скасувати, направити справу №501/1771/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Проте, дана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, а тому повертається скаржнику у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

За правилами ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до ч. 5 п. 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Законодавством України передбачено безумовне повернення апеляційної скарги у разі, якщо така подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Апеляційний суд наголошує, що винятків, за наявності яких особа може звернутися до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на зазначене рішення (ухвалу суду першої інстанції), процесуальне законодавство не передбачає.

Визначення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду по суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду по суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не згаданих у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, яка за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Чорноморського міського суду Одеської області від 11 червня 2025 року не приймається до розгляду і повертається апелянту.

Керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Чорноморського міського суду Одеської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков Валерій Олександрович про визнання договору дарування недійсним повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддею, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе