Провадження № 2/127/1934/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гондарук В.В.,

за участю представника позивача адвоката Власюка І.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог: Тиврівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 2012 року мала близькі відносини з ОСОБА_8 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_9 . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 09.02.2018 запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено в порядку, передбаченому ст. 135 СК України, за прізвищем та громадянством матері дитини, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері, а саме батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записаний ОСОБА_11 . ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідачі даний факт заперечувати не будуть, крім того, на його підтвердження, до позову додається клопотання про витребування доказу, що підтверджує цю обставину).

Незважаючи на те, що станом на дату реєстрації народження дитини батьком заяву про визнання батьківства щодо ОСОБА_9 до відповідного органу подано не було, за свого життя померлий ОСОБА_8 визнавав себе батьком доньки. Він брав участь в утриманні дитини, проводив з нею час, займався її вихованням. Офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, оформити батьківство щодо дитини покійний ОСОБА_8 не встиг через передчасну свою смерть.

Позивач вказувала, що факт батьківства ОСОБА_8 щодо неповнолітньої ОСОБА_10 окрім спільних фотографій та пояснень свідків може бути доведений за допомогою відповідної судової експертизи.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 перебувала в офіційному шлюбі з покійним на дату його смерті. ОСОБА_6 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , стосовно яких покійний своє батьківство визнав у встановленому чинним законодавством порядку.

З метою захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів дитини та оформлення спадщини, виникла необхідність у встановленні факту батьківства померлого ОСОБА_8 щодо неповнолітньої ОСОБА_10 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Власюк І.Т. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задоволити, судові витрати залишити за позивачем.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , до судового засідання не з`явилися, хоча були повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву суду не подали.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Браславця Я.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 . Проти позову заперечують в повному обсязі, просять відмовити у задоволенні позову з огляду на відсутність у позивача доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Від начальника Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника за наявними матеріалами справи відповідно до норм чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.07.2016 Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі актового запису про народження №128 від 10.10.2013. Її батьками записані: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_11 (том 1 а.с. 9).

Згідно з повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 28.02.2025, виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 10.10.2013 було складено актовий запис №128 про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_13 . На підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.07.2016, по справі №145/989/16-ц, Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 23.07.2016 виключено відомості про батька дитини ОСОБА_13 . У той же день, 23.07.2016 на підставі заяви матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України внесено зміни про батька дитини, а саме записано батьком дитини ОСОБА_11 та змінено по батькові дитини ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 57-59).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначала, що біологічним батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був ОСОБА_8 , який визнавав себе батьком дитини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_8 в шлюбі не перебували.

В томі 1-му на арк. справи 12 наявні спільні світлини позивачки, малолітньої ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що вчинено актовий запис про смерть №36 від 08.03.2022 Тиврівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та видано 08.03.2022 свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (том 1 а.с. 105).

Вінницькою районною державною нотаріальною конторою Вінницької області заведено спадкову справу №118/2024 до майна померлого ОСОБА_8 та відповідно до поданих заяв спадщину прийняли: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 . Мати померлого ОСОБА_15 подала заяву про відмову від спадщини на користь дітей померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 110).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2024 по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_8 біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 ? (том 1 а.с. 140-141).

Згідно з висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/102-24/26455-БД від 12.05.2025, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ймовірно може бути біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність походження даних ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,99999999% (т. 2 а.с. 72-101).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 10 статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту, зокрема є: встановлення правовідношення.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається : за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує і виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу, зокрема опікуном дитини.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини 1 статті 130 СК України є запис про батька дитини у Книзі записів народжень за вказівкою матері та смерть того, батьківство кого встановлюється.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя батька дитини, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі №373/2257/18, від 15 квітня 2021 року в справі №361/2653/15.

Предметом доказування у справах про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Допустимість доказів визначається статтею 78 ЦПК України, згідно якої суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними, згідно статті 79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи .

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може нести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і достовірних доказів, які засвідчують походження дитини від певної особи.

Питання щодо походження дитини суд згідно вимог статті 76 ЦПК України вирішує на підставі сукупності доказів.

Отже, розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи наведені обставини і норми закону, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довела належними доказами факт батьківства ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , тому позов підлягає задоволенню.

За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 7, 121, 125, 128, 130, 135 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 13.10.2025.

Суддя: