Справа №333/6157/25
Провадження №2-о/333/424/25
рішення

Іменем України

13 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/6157/25 за заявою Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд встановити особі, яка перебуває на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, прізвище, ім`я і по батькові: ОСОБА_1 , встановити факт його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування свої вимог заявник зазначив, що у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради з 17 серпня 2022 року перебуває пацієнт, який за станом здоров`я не може надати достовірні паспортні дані про себе, оскільки навички спілкування повноцінно не розвинені. Даний пацієнт був доставлений БШМД в спадинах лівого і правого стегна, нижньої частини спини та ссадинах, по типу кайданок, в області лівого передпліччя. Зі слів лікаря БШМД та рапорту поліції був знайдений службовцями ВСУ поблизу мінного поля в районі м.Гуляйполе, виявляв ознаки психічного розладу та зниженого когнитівного розвитку. Під час слідства не було встановлено особу та її вік. За цей час заявник неодноразово звертався в усі можливі органи з метою встановлення однозначних анкетних даних даної особи. Однак жодного результату так і не отримано. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України право на ім`я є особистим немайновим правом особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, був повідомлений судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради 17 серпня 2022 року був доставлений БШМД невідомий чоловік, зріст 162 см, середньої статури, вік приблизно 25-30 років, який за станом здоров`я не може надати достовірні паспортні дані про себе, оскільки навички спілкування повноцінно не розвинені. Діагноз: помірна розумова відсталість з порушенням поведінки. Зі слів лікаря БШМД і рапорту поліції, чоловік був знайдений службовцями поблизу мінного поля в районі м.Гуляйполе (а.с.4, 11, 12-13).

Відповідно до листа т.в.о. заступника начальника Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП України від 21.02.2023 року звернення директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» щодо невідомої особи, яка була доставлена у медичний заклад, зареєстровано ЄО №2587 від 14.02.2023 року. Перевірку припинено, під час проведення перевірки було встановлено, що звернення до поліції було здійснено з метою інформування (а.с.6).

Згідно з листом т.в.о. заступника начальника Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП України від 19.08.2024 року вжитими заходами встановити повні анкетні дані та родинні зв`язки невідомої особи, яка була доставлена у медичний заклад, на теперішній час не надалося можливим (а.с.10 зворотна сторона).

Листом начальника Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП України від 25.09.2024 року відносно результату дактилоскопічної експертизи для встановлення особи пацієнта, повідомлено, що збігів не виявлено (а.с.8 зворотна сторона).

Розглянувши вимоги заяви та надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заявника з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦК України фізична особа має право на ім`я.

Порядок зміни імені (прізвища) регулюється цивільним законодавством та Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Законодавець визначив механізми, які дозволяють змінювати чи встановлювати ім`я / прізвище для особи, яка ідентифікована або яка подає відповідну заяву, або для неповнолітніх / обмежено дієздатних осіб через встановлені процедури (наприклад, через РАЦС або суд у межах наданих повноважень).

Будь-яке присвоєння або зміна прізвища в цивільному законодавстві передбачає, що особа вже визнана як визначений суб`єкт права або має встановлену особу (існує волевиявлення особи або її законного представника). Законодавство України передбачає механізм зміни прізвища (ст.ст. 295, 296 ЦК України, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), але не механізм присвоєння прізвища тим особам, чия особа не встановлена належним чином.

Заявник фактично просить присвоїти невідомій особі прізвище, ім`я і по батькові з метою подальшого оформлення медичних або процесуальних документів. При цьому матеріали справи не містять жодного доказу, який би ідентифікував цю особу як конкретного суб`єкта права або визначав її походження, родинні зв`язки чи інші ознаки, за якими можна було б визначити її справжнє прізвище, ім`я і по батькові.

Суд не має загального повноваження самостійно присвоювати прізвище, ім`я і по батькові особі, особливо якщо відсутні фактичні дані, що ідентифікують цю особу як конкретного суб`єкта цивільних прав.

Матеріали справи не містять достатніх і достовірних доказів, які б свідчили про те, що заявник або інший уповноважений орган вичерпав позасудові механізми ідентифікації цієї особи. Немає також відомостей про спроби заявника чи заінтересованих осіб домогтися встановлення особи у позасудовому порядку. Так, заявником не надано доказів, що компетентні органи (поліція, ДМС, державні служби тощо) вичерпали можливість ідентифікації особи через дактилоскопію, ДНК-дослідження, перевірку баз даних, опитування, медичні чи інші відомості. Без таких відомостей суд не може стверджувати, що звернення до суду із заявою про присвоєння особі прізвища є єдиним або допустимим способом захисту інтересів.

Крім того, суд враховує, що присвоєння прізвища має наслідки для правового становища особи (зокрема, під час спадкування, притягнення до відповідальності). Судове присвоєння прізвища без встановлення особи може створити ризики помилкової ідентифікації, порушення прав третіх осіб та процедурні колізії щодо офіційної державної реєстрації. Присвоєння прізвища особі без ідентифікації створює ризики помилкових ідентичностей, суперечностей з уже зареєстрованими особами, колізій у майнових, спадкових, адміністративних та кримінальних відносинах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявлені вимоги не відповідають нормам матеріального і процесуального права, відсутні докази того, що вичерпано позасудові шляхи встановлення особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявника, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Суд також рекомендує заявникові звернутися до компетентних органів (відділ поліції за місцем виявлення особи, Центр надання адміністративних послуг, органи охорони здоров`я та органи опіки, державні служби, ДМС, експертні установи) з клопотанням про проведення всіх можливих позасудових процедур ідентифікації, в т.ч. дактилоскопії, ДНК-дослідження, перевірки баз даних, медичних записів, пошуку інформації в архівах, лікарнях та інших місцях, де ця особа перебувала або могла бути зафіксована. У разі отримання результатів ідентифікації повторно звернутися із заявою вже для особи, чиє ім`я / прізвище мають бути присвоєні чи змінені.

Керуючись ст.ст.294, 295, 296 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 5, 10, 12-13, 76-82, 89, 258-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 13 жовтня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков