ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1920/25

Провадження № 22-ц/820/1821/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року, суддя Стефанишин С.Л., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В січні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9744736 від 05.10.2023 в розмірі 21080 грн.

В обґрунтування позову вказало, що 05.10.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9744736 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6800 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

05.10.2023 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно з договором №00-9744736 від 05.10.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Всупереч умов договору №00-9744736 від 05.10.2023, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 21080 грн., яка складається із 7140 грн. заборгованості по кредиту, 13940 грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами.

22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до позичальника на загальну суму 21080 грн.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Згідно з даними, які містяться в акті прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 21080 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-9744736 від 05.10.2023 в сумі 21080 грн., 2422,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., а всього 30502,40 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів, відповідна сума боргу підлягає стягненню на користь позивача, який набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування скарги відповідач зазначив, що позивачем не доведено обставин щодо переходу до нього права грошової вимоги до позичальника, проведення оплати за договором факторингу, фактичного перерахування відповідачу кредитних коштів.

Розгляд справи апеляційним судом проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 05.10.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9744736 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписано одноразовим ідентифікатором D3485, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи.

Згідно з умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався отримати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1). Сума кредитного ліміту склала 6800 грн. (п. 1.2). Строк дії кредитної лінії визначено у 120 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 02.02.2024 або достроково (п. 1.3).

Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 04.12.2023 протягом дії кредитної лінії, користування грошовими коштами. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п. 1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п. 1.4.1). Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (п. 1.4.2).

Згідно з п. 1.5. договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 340 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становила 6941,67% (п. 1.7). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складала 27540 грн. (п. 1.8).

Згідно з додатком №1 до кредитного договору №00-9744736 від 05.10.2023 графіком платежів, загальна вартість кредиту складає 27540грн., реальна річна процентна ставка 6941,67%, сума кредиту за договором 6800 грн., проценти за користування кредитом 20400 грн., комісія за надання кредиту 340 грн.

Позивач виконав умови договору, перерахував кредитні кошти відповідачу в сумі 6800 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 09.09.2024 з доданим реєстром транзакцій.

ТОВ «Качай гроші» було проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9744736 від 05.10.2023.

22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» відступило право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 2.3 договору з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників та набуває всіх прав за ним.

22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 21080 грн., з яких 7140 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 13940 грн. заборгованості за процентами.

16.08.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Так, відповідно до п. 2.3 договору з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників та набуває всіх прав за ним.

16.08.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Макс Кредит» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 21080 грн., з яких 7140 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 13940 грн. сума заборгованості за процентами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі Закон №675-VIII).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч.1 ст. 3 Закону №675-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII).

Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідач на веб-сайті подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитна установа надіслала позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор «D3485», який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження обставин виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містить інформацію ТОВ «Платежі онлайн», згідно з якою на картку ОСОБА_1 НОМЕР_2 , зазначену при укладенні кредитного договору, було перераховано суму кредиту.

В той же час, відповідач не надав суду доказів на спростування обставин щодо укладення ним кредитного договору, а також того, що відповідна банківська картка йому не належить (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин відступлення (переходу) права вимоги до позивача є неспроможним, оскільки позивачем на підтвердження відповідного права надано письмові докази, а саме, договори факторингу 22-01/2024 від 22.01.2024, 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, акти прийому-передачі прав вимоги до даних договорів з відповідними реєстрами боржників, які згідно з положеннями відповідних договорів підтверджують перехід права вимоги до наступних кредиторів.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова