Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 Справа №607/8495/25 Провадження №2/607/3015/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача в його користь 3 200 грн. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, а також 1 211, 20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 23.04.2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача було пошкоджено автомобіль позивача марки «Ford Focus», НОМЕР_1 . Винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , водія транспортного засобу «KIA K5», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується матеріалами справи (європротоколом) та висновками поліції. Страхова компанія відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» частково відшкодувала позивачу збитки у розмірі 9 800 гривень відповідно до умов страхового полісу. Але загальна сума завданих збитків згідно угоди про узгодження розміру страхового відшкодування складає - 13 000 (тринадцять тисяч) гривень. Ця різниця 3 200 гривень відповідає сумі франшизи, передбаченої умовами страхового полісу відповідача № 6765531, і яка, згідно з чинним законодавством, має бути відшкодована ним особисто. Однак, на неодноразові усні та письмові звернення позивача, відповідач добровільно відшкодувати заподіяні позивачу збитки в розмірі 3 200 грн. відмовився. Крім того, позивачу була завдана і моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 5 000 грн., яка виразилась в емоційних переживаннях, стресі, порушенні нормального психоемоційного стану позивача. Він був змушений витрачати власні кошти на ремонт автомобіля, неодноразово звертатись до страхової компанії, спілкуватися з винуватцем ДТП та витрачати значні зусилля на вирішення цього питання. На підставі наведеного просить суд позов задоволити.

Ухвалою судді від 18.06.2025 у даній справі відкрито провадження та ухвалено провести її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Як вбачається із наявної при матеріалах справи копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), 23.04.2024 р. о 23 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Руська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «KIA K.S.», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який свою винуватість у її вчиненні визнав про що зазначено у вказаному повідомленні,Ю а саме не надав перевагу у русі водію ОСОБА_1 , перестроюючись на його смугу руху.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

Транспортний засіб марки «KIA K.S.»,д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та який належить ОСОБА_3 , був застрахований ПрAT «Українська транспортна страхова компанія», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6765531, згідно якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000 грн., розмір франшизи 3 200 грн.

19 червня 2024 року між ПрAT «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про узгодження розміру страхового відшкодування, за умовами якої Страховик та Потерпілий, шляхом підписання даної Угоди домовились врегулювати збиток за наслідками дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка мала місце 23 квітня 2024 p., внаслідок якої спричинено матеріальні збитки власнику транспортного засобу Ford Focus, д.р.н. НОМЕР_1 . Розмір страхового відшкодування Потерпілому за наслідками даної ДТП, за вирахуванням суми франшизи становить 9 800,00 грн. грн..

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається із пункту 5 зазначеного Полісу обов`язкового страхування № АР/6765531 від 07.06.2023 p., розмір франшизи у ньому складає 3 200 грн.

Страхова компанія ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у якій був забезпечений транспортний засіб, що належить Відповідачу відшкодувала позивачу збитки у розмірі 9 800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень, за вирахуванням суми франшизи 3 200,00 (три тисячі двісті гривень 00 копійок).

Згідно п. 33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механічним об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідач ОСОБА_2 не відшкодував ОСОБА_1 розмір франшизи, на яку було зменшено виплату позивачу заподіяної ним шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 квітня 2024 р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 3 200,00 грн. майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.04.2024 р.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, нанесена фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності її провини. Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 березня 1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого, тобто позивач від доказування вини відповідача звільняється.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Моральна шкода, яка була заподіяна діями ОСОБА_2 . Позивачу полягала у неможливості користування належним ОСОБА_1 автомобілем, який був пошкоджений у даній ДТП, винуватцем якої є Відповідач, порушенні у зв`язку із цим його життєвих умов, яку суд визначає з урахуванням принципу розумності та справедливості у розмірі 1000 грн..

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши докази у справі, а також у їх сукупності, вважає, що вимоги позивача у частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1 000 гривень завданої йому моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму фрашизи у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн., а також 1 000 (одну тисячу) грн.. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складене 22 вересня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан