ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 390/2630/24

провадження № 22-ц/4809/1163/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кропивницького нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Наталя Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуцул Марина Сергіївна, на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І. М.) від 17.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

18.11.2024 ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуцул Марина Сергіївна, звернулася до суду з позовом до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Наталя Петрівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , яка до своєї смерті проживала в АДРЕСА_1 .

З 13.12.2019 позивачка зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , й на поховання баби не приїздила через поширення на території України пандемія Covid-19 та запровадження карантину.

У серпні 2022 року позивачка виїхала на тимчасове місце проживання до Республіки Польща.

24.06.2024 вона відвідала своїх родичів в с. Соколівське й дізналася, що ОСОБА_2 залишила заповіт на її користь та на користь ОСОБА_3 сина спадкодавиці та батька позивачки.

ОСОБА_3 проживає на території російської федерації і йому та позивачці не було відомо про заповіт, тому вона вважала, що спадщину прийняв її дядько ОСОБА_4 , оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Дізнавшись про заповіт померлої баби, позивачка звернулася до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак той відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини.

З огляду на те, що позивачка проживала окремо від баби, не була обізнана про заповіт й не належить до спадкоємців першої черги за законом щодо майна померлої, за наявності таких спадкоємцві синів ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , вона просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Наталя Петрівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачка не довела доказами того, що строк подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї. Дізнавшись про заповіт 24.06.2024 й отримавши 25.06.2024 від нотаріуса рекомендацію про необхідність звернення до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вона фактично до суду звернулася лише 26.11.2024. Бездіяльність позивача у питанні реалізації своїх спадкових прав не може бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуцул Марина Сергіївна, звернулася до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 у справі № 390/2630/24, яке вона просить скасувати й ухвалити нове про задоволення її позову.

Апелянт вказав, що рішення суду ним оскаржується з підставі порушення судом норм процесуального і неправильного застосування норм матеріального права.

Суд не врахував доводи позивач ОСОБА_1 про те, що їй довгий час не було відомо про заповіт, який лишила пособі баба, й вважала, що спадщину прийняв спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_4 . Саме з цієї причина вона у встановлений законом строк спадщину не прийняла.

Дізнавшись про заповіт, вона негайно звернулася до нотаріуса, а після отримання його роз`яснення - до суду з цим позовом.

Суд не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.06.2024 у справі № 179/417/22, про те, що необізнаність спадкоємці про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

4.Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача та третьої особи до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Позивач ОСОБА_5 особисто в судове засідання не з`явилася, а її представник адвокат Гуцул Марина Сергіївна апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів судових повісток-повідомлень (а. с. 98,113). Однак відповідач не забезпечив явку його представника в судове засідання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кропивницького нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Наталя Петрівна повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилася, причини свої неявки суду не повідомила.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не повною мірою відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 28.06.1966 року міським бюро РАЦС м. Кіровограда, актовий запис №332; його батьками зареєстровані ОСОБА_6 і ОСОБА_2 (а. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 25.02.2009 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стан Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 2591, де батьками зареєстровані ОСОБА_6 і ОСОБА_2 (а. с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане повторно 03.06.2017 Адміністрацією муніципального утворення «Місто Удачний» Мирнинського району Республіки Саха/Якутія/російської федерації, актовий запис №155, а її батьками зареєстровані ОСОБА_3 і ОСОБА_7 (а. с. 11).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою 13.12.2019 Реєстраційною службою Бориспільської міської ради за № 20.36-9120, ОСОБА_1 з 13.12.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 9).

Відомостями паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 , виданого 3202 06.04.2018 на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується, що ОСОБА_8 13.08.2022 здійснила виїзд за межі України, а 07.06.2024 повернулася на територію України (а. с. 10).

12.08.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (баба позивачки - суд), склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частках порівну на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі на все те, що належало їй на день смерті (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане 02.11.2020 Соколівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, актовий запис № 88 (а. с. 14).

Листом №36/01-16 від 25.06.2024 приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Н. П. повідомила ОСОБА_1 про необхідність звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений законом строк спадкоємцем ОСОБА_1 не прийнята, а тому вона вважається такою, що спадщину не прийняла (а.с.16).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №79529975 від 13.12.2024 , після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася (а. с. 33 - 34).

8.Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:

Станом на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 разом зі нею постійно (з 16.11.2016) проживав і був зареєсрований за тією ж адресою її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 отримав ОСОБА_4 .

Ці обставини підтверджуються відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 25.08.2025 № 1698536 (а. с. 114), листом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.09.2025 № 03-31/1268 (а. с. 118), листом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 02.10.2025 № 03-31/1361 (а. с. 122).

9.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

9.1.Норми права та їх джерела

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

9.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Аналіз вказаних норм ЦК України дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття.

Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця.

Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю зі спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку,

Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася до суду про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, які відкрилася внаслідок смерті її баби ОСОБА_2 , стверджуючи, що встановлений законом строк вона пропустила з поважних причин: незнання про існування заповіту, проживання окремо від спадкодавця, виїзд закордон.

При цьому позивачка свій позов пред`явила до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, як представницького органу місцевого самоврядування територіальної громади.

Враховуючи зміст норм Книги шостої ЦК України, зокрема ст. 1272, ст. 1276 цього Кодексу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини належним відповідачем буде спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем буде відповідна територіальна громада в особі орган місцевого самоврядування, до якої може переходити спадкове майно у тому разі, коли спадщина не прийнята та визнана відумерлою.

Цей висновок відповідає подібним висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.10.2018 у справі № 2516/1356/12-ц, від 15.01.2020 у справі № 200/9984/16-ц, від 20.12.2021 у справі № 502/1603/18, від 24.05.2023 у справі № 291/559/21 та інших.

Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 у справі № 753/8710/21 вказано про те, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Наведене, на думку Верховного Суду, свідчить, що територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , Кіровоградський районний суд Кіровоградської області виходив із того, що позивачка не навела поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які дають підстави для визначення їй для цієї мети додаткового строку понад установлений законом шестимісячний строк.

З таким висновком місцевого суду не погоджується колегія суддів апеляційного суду, вважає його передчасним.

Суд першої інстанції не дотримався загальних вимог цивільного процесуального права України, неповно встановив обставини справи та позбавив себе можливості правильно застосувати норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст предмета доказування залежить від особливостей категорії справи; предмет доказування у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини визначається нормами статей 1216, 1261 1265, 1269, 1270 ЦК України.

Зокрема, підлягає доказуванню коло осіб, які прийняли спадщину, або відсутністю таких спадкоємців.

Поряд з цим, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Аналіз положень ст. 51 ЦПК України дає підстави для висновку, що заміна первинного відповідача належним відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх належних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначені правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц тощо. Така правова позиція є усталеною.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 не мотивувала пред`явлення своєї вимоги до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

При цьому в позовній заяві вона вказала, що вважала свого дядька ОСОБА_4 таким, що прийняв спадщину по смерті ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не перевірив цю обставину, яку повідомила позивачка, не з`ясував відповідно до закону коло спадкоємців, які прийняли спадщину, та не вирішив питання належного відповідача у цій справі, вважаючи, за замовчуванням, що відповідач є належним.

Натомість суд апеляційної інстанції встановив, що спадкоємці за заповітом, повнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, станом на день відкриття спадщини зі спадкодавицею не проживали.

Також суд апеляційної інстанції встановив, що день смерті ОСОБА_2 разом зі нею постійно проживав і був зареєсрований за тією ж адресою її син ОСОБА_4 спадкоємець першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), який на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки заяву про відмову від неї він не подав.

Отже, рішення у справі, яке переглядається в апеляційному порядку у справі № 390/2630/24, стосується інтересів ОСОБА_4 , який мав бути залучений позивачкою до участі у справі в якості належного відповідача.

Натомість з огляду на характер спірних правовідносин та обставини у цій справі, Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області неналежний відповідач, оскільки участі у спірних правовідносинах не бере.

У суді першої інстанції до завершення підготовчого провадження позивачка не заявила про заміну неналежного відповідача (ч. 2 ст. 52 ЦПК України). На пізніших стадіях процесу, зокрема на стадії апеляційного розгляду справи, заміна неналежного відповідача є неможливою.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що мало наслідком хибність мотивів суду, але при цьому правильно по суті відмовив у задоволені позову. Тож, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково шляхом зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення, а в решті рішення суду належить залишити без змін.

10.Про судові витрати

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім того, згідно з п. п. «в» ч. 4 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Принцип розподілу судового збору закріплений у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те що суд апеляційної інстанції змінює лише мотиви рішення суду першої інстанції, не змінюючи його резолютивну частину про відмову в позові, то підстав для нового розподілу судових витрат у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції немає.

Витрати апелянта по сплаті судового збору за подання до суду апеляційної скарги покладаються на нього без компенсації.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуцул Марина Сергіївна, задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в інших частинах залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 10.10.2025.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник