Справа № 303/3222/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року у складі судді Мирошниченка Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Міромір груп», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Міромір груп», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що 27.09.2006 між акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк», 15.10.2007 змінив своє найменування на AT «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0602/0906/88-023, згідно з умовами банк надав позичальнику кредит у сумі 133 000,00 доларів США з розрахунку 14% річних користування кредитом на строк з 27.09.2006 по 25.09.2016.

З врахуванням Додаткової угоди №2 від 11 січня 2008 року, Договору №3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 31 грудня 2008 року, Договору про внесення та доповнень №4 до кредитного договору від 30 травня 2011 року, Договору про внесення зі доповнень №5 до кредитного договору від 31 травня 2011 року сторони погодили, сплату них платежів щомісяця до 10 числа в розмірі - 1507,19 дол. США зі встановленням ставки річних, строк користування кредитом 25 вересня 2031 року включно.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» укладено Іпотечний договір №0602/0906/88-023-Z-l (надалі - договір іпотеки) посвідчений 27.09.2006 приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. за реєстровим номером 3109.

Згідно п. 1 договору іпотеки відображено основні умови забезпечення, а саме отримання кредиту в розмірі 133 000 дол. США. термін повернення - 25 вересня 2016 року, відсоткова ставка - 14% річних.

Згідно п. 2 договору іпотеки в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення площею 234,00 кв.м., під номером 1, яке знаходиться у м. Мукачево, вул. Mиpу,8.

Згідно п. 5 договору іпотеки за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 190 000 дол. США, що на день укладення вказаного договору становило еквівалентно 959 500 гривень 00 копійок.

Згідно п. 18 договору іпотеки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Одночасно з нотаріальним посвідченням даного договору накладається заборона відчуження предмету іпотеки.

Додатковою угодою №1 до іпотечного договору від 11.01.2008, Договору №2 про внесення змін до іпотечного договору від 04.02.2009, Договору про внесення змін: доповнень №3 до договору іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. було внесено зміни до договору іпотеки в частині боргу в сумі 125 148,74 дол. США, відсоткова ставка 13,5% річних з кінцевим терміном погашення кредиту 25 вересня 2031 року включно.

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, AT «Сведбанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №0602/0906/88-023 від 27.09.2006, ПАТ «Дельта Банк» 14.08.2015 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність AT «Дельта Банк».

Посеред іншого AT «Дельта Банк» вказував що станом на 09.07.2015 за Позичальником наявна заборгованість у сумі 3 059 186,62 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 2621409,72 грн; сума заборгованості за відсотками 350146,06 грн; пеня 82735,84 грн.; штраф 34447,20 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 523,30 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 4364,32 грн.

Повторним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2018 року по справі №303/5143/15-ц у задоволенні первісного позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 234 кв.м., під номером 1, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3059186,62 гривні та визнання права власності на нежиле приміщення - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 0602/0906/88-023 від 27.09.2006, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» - відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року №303/5143/15-ц.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2020 року по справі №303/5143/15-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року в частині зустрічних позовних вимог залишено без змін.

02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір №2303/К1 про відступлення права вимоги посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Шевченко І.Л. за реєстровим №1609.

ПАТ «Дельта банк» відступило своє право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Діджи Фінанс» в межах кредитного портфелю в тому числі і по кредитному договору Yg№0602/0906/88-023 від 27.09.2007 із наступними змінами та доповненнями та договором забезпечення.

Позивачу згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №264998112 від 08.07.2021 року сформованої щодо об`єкта нерухомого майна, стало відомо про відчуження предмету іпотеки відповідачем ТОВ «Діджи Фінанс» як іпотекодержателем на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 07 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за реєстровим номером 966.

Згідно оскаржуваного договору купівлі продажу нерухомого майна від 07.07.2021 покупцем являться Товариство з обмеженою «Міромір груп» - , місцезнаходження: 04071, місто Київ, вул. Щекавицька, 37/48.

Вказує, що продаж нерухомого майна здійснено ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» пункт 1 договору, без будь-якого погодження з позивачем як з іпотекодавцем.

Згідно п. 2 вказаного договору, вартість вбудованих приміщень розташованих на 2-му поверсі в літ. «А», за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 268,2 кв.м., відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна складеного 23 квітня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертні Рішення» код ЄДРПОУ 44058 сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №310/21, виданий ФДМУ 16.04.2021 року становить 451 542,00 грн. без ПДВ.

Відчуження зазначеного нерухомого майна сторонами здійснено за ціною 451 54 гривень.

Покликається на те, що оспорюваний договір посвідчено нотаріусом за відсутності оригіналу договору іпотеки.

Враховуючи наведене, позивач просив суд:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 07.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за реєстровим номером 966, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ 4264946 та ТОВ «Міромір Груп», ;

2) витребувати від ТОВ «Міромір Груп» на користь ОСОБА_1 нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення площею 268,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пітух В.І. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - адвокат Сіренко Ю.С. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. На підставі ч.2 ст.372 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

За статтею 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України).

Водночас судова практика дотримується положення, згідно з яким недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого з 15 жовтня 2007 року є АТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 133 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 25 вересня 2016 року.

27 вересня 2006 року на забезпечення виконання вищевказаних кредитних зобов`язань між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого з 15 жовтня 2007 року є АТ «Сведбанк», укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого банку передано в іпотеку належне ОСОБА_1 нерухоме майно нежиле приміщення № 1, площею 234 кв. м, що розташоване по АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено 27 вересня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В. за реєстровим № 3108. У зв`язку з посвідченням цього договору приватний нотаріус ОСОБА_2 наклала заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна до припинення іпотечного договору, заборону зареєстровано за № 3109.

Сторони іпотечного договору узгодили оцінку предмета іпотеки у розмірі 190 тис. доларів США, що за курсом Національного банку України на день укладення договору еквівалентно 959 500 грн (пункт 5 договору).

04 лютого 2009 року АТ «Сведбанк» і ОСОБА_1 уклали договір № 2 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору від 27 вересня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В., яким уточнили реквізити та характеристики предмета іпотеки, зокрема, вказали площу заставленого нежилого приміщення розміром 268,20 кв. м та його інвентаризаційну оцінку приміщення 247 510 грн.

25 травня 2012 року АТ «Сведбанк» уклало з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д .Г. за реєстровим № 1306.

На підставі цього договору ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 (прав нового кредитора та нового іпотекодержателя) за кредитним та іпотечним договорами від 27 вересня 2006 року.

Фактичний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 25 травня 2012 року становив 124 664,01 доларів США (123 966,68 доларів США борг за сумою кредиту і 697,33 доларів США борг за процентами).

28 липня 2020 року відбувся електронний аукціон, зафіксований протоколом № UA-EA-2020-07-06-000033-b, на якому були продані активи ПАТ «Дельта Банк» і лот GL3N218754 (кредитний портфель, що включає права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою) придбало ТОВ «Діджи Фінанс» як переможець аукціону.

За результатом вказаного аукціону 02 вересня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» уклало з ТОВ «Діджи Фінанс» договір № 2303/К1/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1609, згідно з умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 (прав нового кредитора та нового іпотекодержателя) за кредитним та іпотечним договорами від 27 вересня 2006 року.

Фактичний розмір заборгованості за кредитним договором, право вимоги якої отримало товариство, становив 118 750,59 доларів США (сума кредиту, еквівалент 3 278 098,25 грн), 91 907,05 доларів США (проценти, еквівалент 2 537 085,04 грн), а разом - 210 657,64 доларів США (еквівалент 5 815 183,29 грн).

07 липня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» уклало з ТОВ «Міромір Груп» договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є. В. за реєстровим № 966, на підставі якого у порядку реалізації прав іпотекодержателя за іпотечним договором від 27 вересня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В. за реєстровим № 3108 (з наступними змінами і доповненнями), продало належний ОСОБА_1 предмет іпотеки: вбудоване нежитлове приміщення № 1, площею 268,20 кв. м, у будинку АДРЕСА_1 .

Право власності ТОВ «Міромір Груп» на набуте за вказаним договором нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) зареєстровано 07 липня 2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Незнайком Є.В.: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 59169620 від 08 липня 2021 року, номер запису про право власності 42882015, іпотека (номер запису про іпотеку 39368080 (спеціальний розділ) була 07 липня 2021 року погашена, що зафіксовано в інформаційних довідках із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 липня 2021 року № 264968068, № 264998112, від 02 лютого 2022 року № 297617069 .

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що в ході касаційного розгляду справи №303/5688/21 останньому стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. посвідчено спірний договір купівлі-продажу предмету іпотеки на підставі поданої копії іпотечного договору іпотекодержателем ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджується протоколом електронного аукціону від 28.07.2020 № UA-EA-2020-07-06-000033-b та свідчить, на думку позивача, про недотримання приватним нотаріусом норм чинного законодавства, що регулюють порядок посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації права власності за його набувачем.

З приводу наведеного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 05.06.2003 N 898-IV «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Нормами статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент державної реєстрації оспорюваного договору), якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Частиною першою статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент державної реєстрації оспорюваного договору) заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно з архівною довідкою Київського державного нотаріального архіву у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. містяться:

-оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2021 року за реєстровим №966 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0602/0906/88-023Z-1 від 27.09.2006 року за реєстровим №3108.

-оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2021 року за реєстровим №967 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0601/0706/88-140-Z-2 від 14.07.2006 року за реєстровим №2430

-оригінал договору купівлі-продажу майна від 07.07.2021 року за реєстровим №968 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0601/0706/88-Z-3 від 14.07.2006 року за реєстровим №2428 від 14.07.2006 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання приватним нотаріусом норм чинного законодавства, що регулюють порядок посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації права власності за його набувачем.

У вищезазначеній архівній довідці Київського державного нотаріального архіву чітко встановлено, що саме оригінал іпотечного договору та оригінали додаткової угоди №1, договору № 2 про внесення змін до іпотечного договору та договору № 3 про внесення змін до даного іпотечного договору, на підставі яких здійснювалось посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» від 07 липня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 966, надавались нотаріусу Незнайку Є.В. та залишились у його матеріалах справи.

Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий :

Судді: