Справа № 164/1173/25
п/с 2/164/797/2025

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Ониска Р.В.,
при секретарі Наумик Н.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника органу опіки та піклування Пархомової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі в режимі відео конференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки та піклування Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, без самостійних висог на стороні позивача - орган опіки та піклування Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, про позбавлення батьківських прав. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 11 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб в Старосільській сільській раді Волинської області. За час шлюбу в них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Маневицького районного суду від 21.12.2021 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 із відповідачем ОСОБА_3 розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідач залишила свою сім`ю та виїхала на постійне проживания в Республіку Польща. З цього часу вона не піклується за своїх малолітніх дітей, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні малолітніх дітей.

На підставі судового наказу по справі № 164/959/21 із відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їхніх дітей. Оскільки відповідач жодного платежу по аліментах не здійснила, станом на 03.04.2025 року борг по аліментах становить 227 178 грн. 87 коп.

Відповідач абсолютно самоусунулася від виховання неповнолітніх дітей та їхнього життя. Вона не цікавиться їхніми потребами, не знає зовсім їхніх інтересів, не бере участі у шкільному житті дітей. Біологічна мати втратила психологічний зв`язок із дітьми та не виявляє інтересу до дітей.

Забезпечення дітей всім необхідним (харчування, медичний догляд в разі потреби. виховання і доступ до освіти, розваги тощо) здійснює позивач ОСОБА_1 без участі відповідача.

Станом на квітень 2025 року позивач ОСОБА_1 звертався із заявою до органу піки та піклування Колківської селищної ради Волинської області, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, на що отримав позитивний висновок щодо доцільності позбавити громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити та не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не подала до суду заяву в якій просить проводити дане судове засідання без її участі, а також не подала відзив на позовну заяву.

Представник органу опіки та піклування Пархомова О.В. в судовому засіданні висловила позицію, що позовні вимоги підтримує і вважає, що оскільки ОСОБА_3 протягом багатьох років не приймає участі у вихованні дітей, то вона повинна бути позбавлена батьківських прав.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , яка являється матір`ю позивача та ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивача підтвердили інформацію, що зазначена в позовній заяві.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільні Позивача і Відповідача діти, мешкають разом з батьком та знаходяться на його утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. В результаті викладеного створились умови, які шкодять інтересам дітей. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні Позивача.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення матері від виховання дітей, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, тому у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час судового розгляду встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 , як матір малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від виконання основних обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, які встановлені в ст. 164 СК України, а саме: не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний стан.

У частині 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На переконання суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , затверджений рішенням виконавчого комітету Колківської селищної ради № 55, від 25.04.2025 - є достатньо обгрунтованим, не суперечить інтересам дітей, а навпаки захищає інтереси дітей від недопустимих дій матері, які виразились в байдужому ставленні до своїх дітей.

З огляду на вказане у сукупності, зважаючи на зазначені докази, суд прийшов до висновку про те, що в ході судового розгляду справи встановлено, що Відповідач ухиляється від утримання та виховання малолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд звертає увагу, що після усунення обставин, які були підставою для позбавлення батьківських прав, Відповідач не позбавлена можливості звернутися у встановленому законом порядку з вимогами про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з Відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12,81,89, 141, 263-265, 268, ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, без самостійних висог на стороні позивача - орган опіки та піклування Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), жительку АДРЕСА_1 - позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , на рахунок ГУК у Волин.обл/смт Маневичі/22030101 (рахунок отримувача: UA0003560, код отримувача 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області, платник ОСОБА_3 ) - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , жительки: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, місцезнаходження: 44661, сел. Колки, вул. Грушевського, б. 42, Луцького району Волинської області, .

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.