Справа № 450/4647/25 Провадження № 2-н/450/443/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 жовтня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє представник Павленко Сергій Валерійович про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу в розмірі 28933,16 грн.,-

в с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє представник Павленко Сергій Валерійович про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу в розмірі 28933,16 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши таку заяву, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу виходячи з наступних мотивів та положень закону.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє представник Павленко Сергій Валерійович просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла станом на 31.08.2025 року за спожитий природній газ для власних потреб в розмірі 28933,16 грн., за період з 01.10.2022 по 31.08.2025.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, п. 3 ч. 1 якої передбачає, зокрема, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Перебіг позовної давності за вимогою про стягнення боргу в зобов`язанні з визначеним строком виконання починається зі спливом цього строку.

Як вбачається з матеріалів заяви, станом на 01.10.2022 заборгованість в сумі 3205,04 грн. виникла раніше, що підтверджується оригіналом разрахунку заборгованоті. Зважаючи на ці обставини строк позовної давності не переривався.

При цьому, заявник звернувся до суду 08.10.2025, тобто більш ніж через 3 роки з моменту виникнення права вимоги, а тому з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст.165КПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За змістом цієї норми підстави зупинення, переривання, продовження позовної давності не є предметом оцінки суду під час вирішення обґрунтованості поданої заяви про видачу судового наказу.

За правилами з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене та, беручи до уваги ті обставини, що заявник звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості за надані послуги і з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, у видачі такого наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 165, 166, 167, 256-259, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє представник Павленко Сергій Валерійович про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу в розмірі 28933,16 грн.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяД. А. Кукса