КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8124/25
Провадження № 2/947/2089/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

представника позивача Солоненко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про визнання нарахованої заборгованості неправомірною, зобов`язання надати документи, а також щодо порушення прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 15232,18 грн. та судові витрати.

Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», що підтверджується оформленим особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Зазначає, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності.

Довідкою департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25.10.2024 року підтверджується, що за вказаною вище адресою зареєстровано дві особи, на підставі чого нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводиться із розрахунку на дві особи.

Представник позивача зазначає, що відповідачу було надано послуги з водопостачання та водовідведення.

Нарахування за надані послуги здійснювалися відповідно до правил обліку та норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №30 від 25.02.2010 року та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 16.12.2020 р. №2499, від 22.12.2021 року №2841, а відповідач в свою чергу користувалася такими послугами.

Також вказує, що відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», будинок за адресою АДРЕСА_2 було оснащено вузлом комерційного обліку 25.05.2023 року.

При цьому у відповідача індивідуальний прилад обліку не встановлено.

Відповідач ОСОБА_1 плату за надані послуги не сплачувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15232,18 грн., за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 04.03.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.03.2025 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає їх безпідставними, нарахування заборгованості неправомірне, що не підтверджене належними доказами та суперечить нормам чинного законодавства. Зазначила серед іншого, що в матеріалах справи відсутні докази того, що між нею та позивачем було укладено договір у передбаченому законом порядку, а також, що їй у зазначений позивачем період надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Крім того, зазначила, що твердження позивача про відсутність індивідуального приладу обліку у неї у квартирі не відповідають дійсності, більш того вказує, що станом на 19.03.2025 року на особовому рахунку утворилася переплата на 9 куб., у зв`язку з чим не погоджується з розрахунком заборгованості позивача.

Також, 28.03.2025 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» в якій вона просить визнати нараховану заборгованість за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року неправомірною; зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надати документи, що підтверджують нарахування та розмір заборгованості; зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» припинити неправомірні нарахування на суму, яку він вважає заборгованістю; визнати дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо стягнення заборгованості без належних доказів порушенням її прав як споживача; визнати незаконною неповну та недостовірну відповідь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на її запит щодо надання інформації та ненадання витребуваних документів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2025 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про визнання нарахованої заборгованості неправомірною, зобов`язання надати документи, а також щодо порушення прав споживача та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

10.04.2025 року від представника позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона не погоджуючись з обставинами викладеними у відзиві, позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі.

23.04.2025 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив. В яких вона просить у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити.

31.03.2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачкою та ТОВ «Інфокс», на підставі якого здійснюється нарахування заборгованості; Акти виконаних робіт або інші документи, що підтверджують фактичне надання послуг водопостачання та водовідведення у спірний період; розрахунок нарахування заборгованості за спірний період з деталізацією кожної складової заборгованості (зокрема, суми нарахувань за водопостачання, водовідведення, та інші витрати); документи, що підтверджують якість води та сертифікати відповідності наданих послуг згідно з вимогами законодавства; платіжні документи (платіжки) на сплату заборгованості, оформлені належним чином, що підтверджують здійснення нарахувань і обсяг спожитих послуг; документи, що підтверджують фактичний обсяг споживаної води, зокрема показники лічильників, акти перевірки або інші відповідні документи; всі документи, що підтверджують звернення до ОСОБА_1 з вимогами щодо сплати заборгованості, а також повідомлення про можливі наслідки у разі несплати; документи, що підтверджують право власності ТОВ «Інфокс» на питну воду, зокрема договір постачання води або інші підтверджуючі документи, що засвідчують правомірність постачання питної води споживачам; типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; інформацію (підтвердження) щодо відповідності значення тиску питної води параметрам, встановленим державними будівельними нормами і правилами, та розміщення на офіційному сайті розпорядника такого значення; набуття розпорядником статусу суб`єкта господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення; рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено (погоджено) тариф, його структура, періодичність та строки надання послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; підтвердження повноважень (довіреність та/або статут) посадової особи, уповноваженої на надання та/або підписання відповіді на цей запит.

Також, 24.04.2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» письмовий або електронний індивідуальний договір, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо надання житлово-комунальних послуг, якщо такий існує; розпорядчі документи та/або листи, та/або накази, та/або звернення, які стали підставою для обстеження приміщення 09.01.2025 та 21.01.2025 включно з погодженням цього обстеження з ОСОБА_1 або вмотивованим судовим рішенням на проникнення до житла (якщо мала місце спроба візиту в моє помешкання); належним чином завірені копії довіреностей на Карпенка 0.0. та ОСОБА_2 , які складали акти від 09.01.2025 і 21.01.2025, а також довіреність на Н.С. Солоненко, який підписував відповідь на відзив ОСОБА_1 ; письмові пояснення та/або підтвердження джерела інформації про склад мешканців в квартирі ОСОБА_1 ; копії актів приймання-передачі послуг за кожен місяць, за який заявлена заборгованість.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, подані 31.03.2025 року та 24.04.2025 року по цивільній справі №947/8124/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про визнання нарахованої заборгованості неправомірною, зобов`язання надати документи, а також порушення прав споживача були залишені без задоволення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2025 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів подане по цивільній справі №947/8124/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про визнання нарахованої заборгованості неправомірною, зобов`язання надати документи, а також порушення прав споживача було залишено без задоволення.

В судовому засіданні 09.10.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Також надала додаткові пояснення, про те, що під час розгляду справи ОСОБА_1 надала фото приладу обліку. Стосовно вказаного виникла необхідність надати пояснення.

Відповідно до вимог Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» будинок за адресою АДРЕСА_2 оснащено вузлом комерційного обліку, з 25.05.2023 р. вузол комерційного обліку обліковується в управлінні «Водозбут». (Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 25.05.2023 р. додається).

Відповідно до Витягу з протоколу загальних зборів членів ЖБК «Приморський-27» №05/01-22 від 13.02.2022 р. було прийнято рішення про укладання індивідуальних договорів з надавачем послуги з водопостачання та водовідведення.

Особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 з 01.06.2023 р. відкрито на ім`я ОСОБА_1 згідно даних переданих головою ЖБК «Приморський-27» при прийнятті будинку на облік до управління «Водозбут» та відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нарахування за послуги водопостачання і водовідведення здійснюється без встановлення розподільних приладів обліку на 2 особи без підписання заяви-приєднання до індивідуального Публічного договору.

Після прийняття комерційного приладу обліку за адресою АДРЕСА_1 представниками надавача послуг були опломбовані та взяті на облік в управлінні «Водозбут» прилади обліку.

Представники філії «Інфоксводоканал» неодноразово відвідували адресу споживача ОСОБА_1 , з метою опломбування лічильника про що свідчать Акти від 28.06.2023 р. №772-А/П; від 21.01.2025 р. № 27/4/П від 09.01.2025 р. №16/П.

Після надання ОСОБА_1 до суду фотографії лічильника, представники ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» відвідали адресу споживача 05.09.2025 р. та залишили повідомлення про необхідність надання доступу до приладу обліку. В зазначений час 08.09.2025 р. представники ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» управління «Водозбут» прибули за адресою АДРЕСА_1 . Доступу до приладу обліку не надано.

Зазначає, що ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до абонентського відділу Київського району управління «Водозбут» для укладання Договору, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність укладання Договору на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від укладання Договору на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Оплат по особовому рахунку НОМЕР_1 оформленого за адресою АДРЕСА_1 не надходило, що видно в обґрунтованому розрахунку заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 .

В судове засідання 09.10.2025 року відповідач за первісним позовом не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте 01.05.2025 року надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення сесії Одеської міської ради №2038-XXIV від 17.12.2003 та договору оренди цілісного майнового комплексу, КП «Одесводоканал» реорганізовано шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс». ТОВ «Інфокс» є правонаступником всіх прав та зобов`язань КП «Одесводоканал» (п.1.5 договору оренди), що підтверджується п.1.1 його Статуту. Для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства була створена філія «Інфоксводоканал», що діє на підставі Положення про філію.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 05.07.2019 №690, Водоканал надавав послуги водопостачання відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за які вона відповідно до п.5 ч. 47 Правил повинна оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно приписів ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Нормами ст. 322 ЦК України також передбачено, що власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», що підтверджується оформленим особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності.

Довідкою департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25.10.2024 року підтверджується, що за вказаною вище адресою зареєстровано дві особи, на підставі чого нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводилося із розрахунку на дві особи.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року, що розрахована із розрахунку на дві особи, складає 15232,18 грн.

Проте, судом встановлено, що згідно Акту про прийняття вузла розподільного обліку на абонентський облік за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , 19.01.2022 року було встановлено водолічильник марки BAYLAN, № 18090131, є у наявності пломба, показання лічильника - 00000 м. куб. Вказаний акт складений у присутності споживача ОСОБА_1 , про що свідчить також підпис у графі «представник споживача». Наступний строк повірки жовтень 2026 року.

Також, відповідно до показів вказаного вище водолічильника, станом на 19.03.2025 року показання лічильника - 00130 м. куб.

Таким чином, нарахування відповідачу за надані послуги повинно здійснюватись відповідно до показань приладу обліку та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 16 грудня 2020 року № 2499, від 22 грудня 2021 року № 2841.

Отже суд приймає вказані акт та фото показів лічильника, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , як належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження показань лічильника станом на 19.03.2025 року за період з моменту його встановлення, а саме з січня 2022 року по березень 2025 року.

Таким чином обсяг води, який був використаний відповідачем (згідно з приладом обліку) за період з січня 2022 по березень 2025 становить 130 м.куб.

При цьому, твердження позивача щодо відсутності у відповідача індивідуального приладу обліку та необхідності нарахування заборгованості у розрахунку на дві особи, є безпідставними та спростовуються доказами наданими відповідачкою, щодо встановленого водо лічильника та фото показів лічильника, за такого суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості в сумі 15232,18 грн. за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 рік.

Проте, як встановлено судом, відповідачка за вказаний вище період з січня 2022 року по березень 2025 року послуги з водопостачання та водовідведення не сплачувала, внаслідок чого, утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 5635,41 грн. (130х17,916=2329,08 грн. водопостачання, 130х17,244=2241,72 грн. водовідведення, абонентська плата 39,43х27 міс.=1064,61 грн.).

При цьому, відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження сплати вказаної суми за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаний період ні позивачу ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», ні абонентському відділу Управління «Водозбут».

Ураховуючи викладене, у тому числі наявність лічильника, обов`язку власника житла сплачувати комунальні послуги, а також ураховуючи прийняті судом докази на підтвердження показань лічильника станом на 19.03.2025, суд вважає доведеним факт наявності у відповідача обов`язку здійснити оплату заборгованості, яка виникла зі сплати за послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у розмірі 5635,41 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуг. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21).

Аналогічна позиція міститься у висновках Постанови КЦС ВС від 20.11.2024 № 463/6799/18 (61-4628св24).

Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які складають 5635,41 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 874,50 грн.

Таким чином, суд не погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року, за встановлених судом обставин зазначених вище та вважає за необхідне позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 2022 року по березень 2025 року у сумі 5635,41 грн., відповідно до наданих відповідачем за первісним позовом показів водолічильника.

Вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом щодо визнання нарахованої заборгованості за період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року неправомірною; зобов`язання ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надати документи, що підтверджують нарахування та розмір заборгованості; зобов`язання ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» припинити неправомірні нарахування на суму, яку він вважає заборгованістю; визнання дій ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо стягнення заборгованості без належних доказів порушенням її прав як споживача підлягають залишенню без задоволення, оскільки позивачем за зустрічним позовом обрано неефективний спосіб захисту та вказні вимоги по суті є запереченням проти позовних вимог за первісним позовом, які частково були враховані судом при його частковому задоволенні.

Крім того, вимога за зустрічним позовом щодо визнання незаконною неповну та недостовірну відповідь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на запит ОСОБА_1 щодо надання інформації та ненадання витребуваних документів також підлягає залишенню без задоволення, оскільки вимога не конкретизована, та не зрозуміло щодо якого саме запиту та відповіді йде мова та які саме документи було витребувано ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 2022 року по березень 2025 року у сумі 5635,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) судовий збір в розмірі 874,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання нарахованої заборгованості неправомірною, зобов`язання надати документи, а також щодо порушення прав споживача залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 10.10.2025 року.

Суддя В. С. Петренко