Провадження №2/523/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2025 р. суддя Пересипського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х. С. від 09 грудня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Суворовського районного суду м. Одеси.

Справу отримано судом 23 грудня 2024 року та передано головуючому-судді Сувертак І. В. 24 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно матеріалів справи. сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони мають зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України та можуть бути внутрішньо переміщеними особами і мати місце проживання на підконтрольній Україні території.

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщеної особи, інформацію щодо позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження.

Відповідь на ухвалу суду щодо позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшла на адресу суду 24 січня 2025 року.

Станом на 07 січня 2025 року інформація про особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб відсутня.

Відповідь на ухвалу суду щодо відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження, надійшла на адресу суду лише 04 червня 2025 року.

Станом на 27 травня 2025 року інформація про особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб відсутня.

Таким чином, згідно відомостей Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб сторони по справі не є переміщеними особами.

Крім того, судом виконано запити щодо наявності речових прав на нерухоме майно сторін по справі.

Згідно відповідей на запити №1216894 та №1216869 за наданими параметрами інформацію не знайдено.

Таким чином, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо належності сторонам нерухомого майна не встановлено, майна не виявлено.

Головуючий суддя Сувертак І. В. перебувала у черговій щорічній відпустці до 13 липня 2025 року включно.

Також судом 28 липня 2025 року виконано запити щодо підтвердження відповідності реєстраційних даних фізичної особи даним Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо сторін по справі.

Згідно відповідей на запити РНОКПП, ПІБ сторін відповідають інформації, яка наявна в ДРФО.

До матеріалів справи представником позивача адвокатом Вуйка Віктором Анатолійовичем надано копію паспорта позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 4-8), котру адвокатом посвідчено своїм підписом на вказано дату посвідчення.

Суд не приймає до уваги зазначений доказ виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, оскільки паспорт Громадянина України серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчувати його копію повинна була саме позивачка.

Також, позивач зазначила, що у шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак копії свідоцтва про народження позивачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Таким чином матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують адресу реєстрації чи перебування сторін по справі, для визначення належності підсудності зазначеної цивільної справи.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 28 липня 2025 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, який складає п`ять днів з дня отримання ухвали.

Стороні позивача адвокату Вуйка В. А. була направлена копія ухвали на електронну пошту, котра отримана 21 серпня 2025 року, до підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Позивачем за тривалий проміжок часу недоліки позовної заяви, що викладені в ухвалі суду 28 липня 2025 року не усунуто та позивач значний терміну час долею справи не цікавиться.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суддя вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя