Справа № 463/6103/25
Провадження № 2/166/502/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 жовтня 2025 року сел Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі
головуючого судді Фазан О. З.,
за участю секретаря Приймачук О. М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (кредитної лінії) № 30.08.2024-100000978 від 30.08.2024 року.
Відповідно до умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 124 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1% за один день користування Кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 630 гривень. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 630 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 70 грн, що нараховується за кожен день невиконання чи неналежного виконання зобов`язань. Договір укладено на умовах його строковості, платності та поворотності ( п.3.1, п.3.2, п.4.1 ,п.4.3 Договору).
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08 липня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ратнівського районного суду Волинської області.
До Ратнівського районного суду Волинської області дана цивільна справа надійшла 04 вересня 2025 року.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 09.09.2025 року відкрито провадження в справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі його представника, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не клопотала про відкладення розгляду справи, правом на відзив не скористалася.
Ухвалою суду від 09.10.2025 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд враховує наступне.
Установлено, що 30.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 30.08.2024-100000978, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачці кредитні кошти в сумі 7000,00 грн., строком на 124 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою «Стандарт» в розмірі 1% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів користування кредитом, та за процентною ставкою «Економ» у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступними за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 630 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 630 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 70 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії), копією заявки на укладення кредитного договору від 30.08.2024 року, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №30.08.2024-100000978 від 30.08.2024, копією підтвердження укладення кредитного договору, які містять електронний підпис відповідачки.
На підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується інформацією товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІНЕННЯ" за вих. № 121-2406 від 24.06.2025 року про перерахування коштів за договором №30.08.2024-100000978 від 30.08.2024 року на картку відповідачки.
Однак, відповідачка не виконала умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.
Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом установлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 30.08.2024 року, підтвердження укладення кредитного договору, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачці кредиті кошти в сумі 7000 грн.
Однак, відповідачка не виконала умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 7000 грн., 6510 грн. заборгованість по процентам, 1890 грн. комісія, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 30.08.2024-100000978 від 30.08.2024.
Поряд з цим, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідачки 3500 грн неустойки відповідно до п.9.1 розділу 9 " Відповідальність.Обставини непереборної сили" кредитного договору .
Так, згідно до пункту 18 " ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, беручи до уваги вищенаведене, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідачки неустойки в сумі 3500 грн.
Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок решти заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду надано не було.
Керуючись ст.ст.263-265,268,273 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір у розмірі 1973 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят три) грн 81 копійку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя О. З. Фазан