Житомирський апеляційний суд
Справа №293/981/24 Головуючий у 1-й інст. Лось Л. В.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Житомирі

цивільну справу №293/981/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

на заочне рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Лось Л.В. у смт Черняхові,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТзОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №322587-КС-002 про надання кредиту від 21 січня 2022 року в сумі 55 335,80 грн, яка складається із: прострочених платежів за тілом кредиту 24 355,20 грн, прострочених платежів за процентами 29 905,20 грн та прострочених платежів за комісією 1 075,40 грн.

Позов обґрунтований тим, що 21 січня 2022 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №320587-КС-002. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 25 000 грн на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак всупереч договірним зобов`язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалася, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» 24 355,20 грн заборгованості за тілом кредиту, 20 397,45 грн заборгованості за процентами, 1 075,40 грн заборгованості за комісією. Вирішено питання судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Бізнес Позика» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 9 507,75 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 9 507,75 грн.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково зазначив в описовій частині оскаржуваного рішення про нарахування відсотків стороною позивача за межами передбаченого умовами договору строку кредитування, тобто після 08 липня 2022 року. Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Таким чином, відсотки за кредитним договором №320587-КС-002 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та в межах строку дії договору. Отже, сторони уклали кредитний договір №320587-КС-002 на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 25 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,86470000 % процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. В третьому пункті договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за договором. Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість без порушень графіку платежів визначеного п.3 договору, то лише в такому випадку треба було б сплатити проценти за користування кредитом у сумі 26 210 грн, оскільки у такому випадку з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти за відсотковою ставкою 0,86470000 % зменшується. Однак, боржником було здійснено лише два платежі на суму 9 131,95 грн на погашення кредиту за договором №320587-КС-002 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором №320587-КС-002 позичальника, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 0,86470000% нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено п.2 договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 0,86470000% нараховані позивачем чітко в межах дії Договору (24 тижні), а саме з 21 січня 2021 року по 08 липня 2022 року включно, тобто після 08 липня 2022 року проценти не нараховувалися. З розрахунку заборгованості (третій стовпчик - «відсотки за користування») чітко видно, що починаючи з 08 липня 2022 року розмір нарахованих процентів зафіксований і становив 29 905,20 грн і вже починаючи з 09 липня 2021 року не збільшувався. На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий позивачем за кредитним договором №320587-КС-002 повністю відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства. При цьому нарахування штрафних санкцій, що передбачені ст.625 ЦК України не здійснювалось та не заявлялось у позовних вимогах.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто у частині відмови у стягненні решти заборгованості за процентами, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що 21 січня 2022 року ОСОБА_1 уклала з ТзОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту №320587-КС-002 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (а.с.37-39).

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: тип кредиту - кредит; строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка за кредитом - в день 0,86470000, фіксована; комісія за надання кредиту -3 750 грн; загальний розмір наданого кредиту - 25 000 грн; термін дії договору - до 08 липня 2022 року; орієнтована загальна вартість наданого кредиту 54 960 грн; орієнтована реальна річна процентна ставка 3 584,96 процентів.

Вказаний договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором G-7722.

Згідно з візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту від 21 січня 2022 року №320587-КС-002 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, 21 січня 2022 року клієнт зайшла в особистий кабінет, ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та акцептувала кредитний договір шляхом його підписання.

Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) від 09 червня 2024 року ОСОБА_1 , зазначено адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, дату та місце народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту 25 000 грн, дату отримання кредиту 21 січня 2023 року, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 .

Копією квитанції РАY від 21 січня 2022 року №485721651 підтверджується, що ТзОВ «Бізпозика» перерахувала на карту НОМЕР_2 кошти в сумі 25 000 грн, призначення платежу ОСОБА_1 іпн НОМЕР_3 згідно до кредитного дог. №320587-КС-002 від 21 січня 2022 року (а.с.49).

Випискою по банківській карті ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_1 за період з 21 січня 2022 року по 08 липня 2022 року підтверджено зарахування грошових коштів у сумі 25 000 грн (а.с.115-116).

Відповідно до розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за вказаним вище договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 09 червня 2024 року становить 55 335,80 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 24 355,20 грн, суми прострочених платежів по процентах 29 905,20 грн, суми прострочених платежів за комісією 1 075,40 грн.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст.639 ЦК України).

Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 525,526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що 21 січня 2022 року ОСОБА_1 вернулася до ТзОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 25 000 грн строком на 24 тижні. За умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86470000 процентів за кожен день користування кредитом.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п.2 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Із розрахунку заборгованості слідує, що боржником здійснені лише два платежі за договором кредиту в сумі 9 131,95 грн, чим порушено зобов`язання встановлені договором. При цьому згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем у період із 21 січня 2022 року по 08 липня 2022 року включно, тобто чітко в межах дії договору (24 тижні). Загальна сума нарахованих процентів становить 29 905,20 грн, і зазначена сума після закінчення строку дії договору (08 липня 2022 року) не змінювалася.

Отже, нарахування процентів позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п.2 договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,86470000% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 9 507,75 грн не відповідає вимогам закону.

За приписами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання кредиту від 21 січня 2022 року №320587-КС-002 в частині нарахування процентів. Зазначений договір недійсним не визнаний.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній частині, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст.204 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення вимоги в частині стягнення решти заборгованості за процентами в сумі 9 507,75 грн.

Колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, оскільки у цій частині рішення у апеляційному порядку не оскаржено.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами 1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Бізнес Позика» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та апеляційної інстанції у розмірі 2 281,90 грн, всього 4 704,30 грн.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Заочне рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні решти суми заборгованості за процентами та стягненні судового збору в сумі 2 006,18 грн скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» решту заборгованості за процентами (відсотками) у розмірі 9 507,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 281,90 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: