Справа № 716/1431/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Шпаковської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області, через свого представника адвоката Якобишену Т.Д. звернулася позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Посилається на те, що 08 березня 2014 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №03.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, між ними постійно траплялись непорозуміння, суперечки, що призводить до відсутності у них нормальних сімейних та фактичних шлюбних стосунків. Зазначає, що з червня 2024 року, вони не ведуть спільне господарство, не проживають як подружжя, вона була змушена залишити місце спільного проживання та переїхати на наймане житло.

Позивачка вказує, що їх шлюб носить формальний характер, сім`я не може бути збережена, тому просить розірвати шлюб, оскільки його подальше продовження неможливе. На примирення позивачка не згідна, спору про розподіл майна подружжя на даний момент відсутній.

Позивачка зазначає, що з моменту припинення шлюбних відносин відповідач не в достатній мірі виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання сина. Наскільки їй відомо, він служить в ЗСУ та отримує стабільні доходи. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у частці від доходу, а саме частку від усіх доходів відповідача.

Крім того, вказує, що понесені нею витрати на правничу допомогу при підготовці позову до суду становлять 12 000 гривень, які просить стягнути з відповідача на її користь.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, в її інтересах представником ОСОБА_4 надано до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судові засідання двічі не з`являвся, був належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що 08 березня 2014 року між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №03, що вбачається з свідоцтва про шлюб (виданого повторного) серії НОМЕР_2 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка в свою чергу на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не погоджується.

Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення позивачка категорично не згодна, що чого слідує, що збереження їх сім`ї є неможливим.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов в цій частині слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину суд виходить з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 03.05.2017 року)..

ОСОБА_1 , зареєстрована і проживає разом з сином: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу з реєстру територіальної громади Юрковецької територіальної громади від 28.07.2025 року.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини.

Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дітей, оскільки останні потребують матеріальної допомоги, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також те, що відповідач несе обов`язок із утримання дитини поряд з матір`ю, є підстави для визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу), на чому наполягає позивач.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд бере до уваги те, що відповідач, є працездатним та не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

Позивачем при поданні позову понесено судові витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №98 від 28.07.2025 р., додаткову угоду за № 1 від 28.07.2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру за № б/н від 28 липня 2025 року, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю, ордер.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

На думку суду, понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. є співмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Відповідач не подавав заяви про зменшення цієї суми.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі в розмірі 1211,20 грн. (судовий збір) за вимогу про розірвання шлюбу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 280-289, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 84, 110-112, 180-184, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 08 березня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований виконкомом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №03, про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частці від доходу, а саме: від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.