Справа №705/6998/16-ц
2/705/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Остропольської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам`янка» ОСОБА_2 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 від 05.12.2016 у справі відкрито провадження та призначено попереднє засідання.

Ухвалою суду від 30.01.2018 вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

На підставі розпорядження № 527/19 від 07.06.2019 керівником апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області Михайлюк Н.М. проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з виходом у відставку судді ОСОБА_3 .

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 справа передана на розгляд судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 22.01.2020 справу прийнято до свого провадження, призначене підготовче засідання.

На підставі розпорядження № 949/20 від 13.11.2020 керівником апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з виходом у відставку судді ОСОБА_4 .

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020 справа передана на розгляд судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 11.12.2020 справа прийнята до свого провадження, призначене підготовче засідання.

Згідно з розпорядженням від 21.04.2021 № 310/21 керівника апарату Уманського міськрайонного суду проведено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв?язку з виходом у відставку судді ОСОБА_6 .

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021 справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_7 .

Ухвалою судді ОСОБА_7 від 21.04.2021 справа прийнята до свого провадження, призначене підготовче засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області Михайлюк Н.М. від 20.09.2024 № 413/24 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_7 .

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 справа передана на розгляд судді Єщенко О.І.

Ухвалою судді Єщенко О.І. від 22.10.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

17.01.2025 на адресу суду надійшло клопотання заступника директора Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ Кізяєва І.О. про залучення правонаступника.

Ухвалою від 25.07.2025 замінено позивача ТОВ «Чорна Кам`янка» на його правонаступника Агрофірму «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

У позові позивач вказує, що 30 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам`янка» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № 374, відповідно до якого позивачу в користування була передана земельна ділянка площею 2,6019 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація договору оренди землі була проведена Уманським районним відділом Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.09.2006 за № 84.

Отже, починаючи з дати проведення державної реєстрації договорів, позивач, відповідно до чинного на момент укладення договору законодавства, набув право оренди на земельні ділянки.

При цьому сторонами було погоджено (п. 5 Договору), що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до домовленостей сторін, закріплених у п. 6 Договору, орендар/позивач взяв на себе зобов`язання по своєчасній виплаті орендної плати в строки та в розмірі, передбачених умовами Договору.

Позивач належним чином згідно з умовами та строками, передбаченими Договором та чинним законодавством, проводив розрахунок за користування земельними ділянками.

Враховуючи право, надане ст. 33 Закону України «Про оренду землі», маючи намір продовжити договірні відносини з відповідачем ОСОБА_1 , товариство листом-повідомленням за вих. № 26572 від 21.07.2016 звернулось до останнього з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До листа-повідомлення було долучено проект Додаткової угоди від 19.07.2016, в якій прописувались основні пункти Договору та запропоновано збільшити орендну плату, відносно Договору оренди землі № 374 від 30.06.2006, на рівні 10% від нормативної грошової оцінки землі, а також визначити строк дії договору до 31 грудня 2026 року. Вказаний лист-повідомлення з прикладеною додатковою угодою 23.07.2016 був направлений відповідачу ОСОБА_1 . Відповіді від відповідача ОСОБА_1 на запропоновані умови на даний час на адресу товариства не надходило.

Разом з тим позивач як законний орендар землі, що належним чином виконував усі свої обов`язки протягом строку дії Договору, зрозуміло, сподівався на належне ставлення до нього орендодавців зі своєї сторони, а саме на поновлення Договору, тому весною 2016 року здійснив відповідний обробіток земельних ділянок відповідачів та здійснив посів зерновими культурами. Позивач також зазначає, що у відповідь на запропоновані умови відповідачі не надали позивачу будь-яких пропозицій/вимог щодо перегляду умов договорів, як це узгоджується із положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме: при поновленні договорів оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Тому, із врахуванням викладеного, позивач вважає, що між Орендодавцями/Відповідачами та Орендарем/Позивачем, на даний час відповідно до норм цивільного законодавства та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відбувається переговорний процес стосовно досягнення домовленостей та узгодження умов, за яких Орендодавці та Орендар продовжать орендні відносини на новий строк.

Вважає доведеним той факт, що позивач в установлений договором строк та в установленому законом порядку звернувся до відповідачів у письмовій формі з пропозиціями про поновлення договору оренди землі, а тому в зв`язку із зволіканням відповідачів в укладенні додаткової угоди, позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав та інтересів у судовому порядку.

Крім того, причиною звернення позивача до суду став той факт, що останньому стало відомо про реєстрацію відповідачем ОСОБА_1 договору оренди землі на земельну ділянку, яка є предметом договору, з іншою юридичною особою, а саме ТОВ «Дукра агро», чим останні порушили переважне право позивача на поновлення договорів оренди землі, що встановлені нормами ст. 203 ЦК України та ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

На цих підставах позивач звернувся до суду та просить суд:

«… 2. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 02.09.2016, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ДУКРА агро» (), зареєстрований державним реєстратором Уманської РДА Черкаської області Саморуха В.О. Номер запису про інше речове право № 16235792 від 02.09.2016.

3. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 374 від 30.06.2006, зареєстрованого 01.09.2006 за № 84, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених додатковою угодою …», - та в прохальній частині позову повністю викладено текст додаткової угоди відповідного договору оренди землі.

22.05.2018 до суду надійшов відзив представника ТОВ «Дукра агро» О.І.Наумець на позовні заяви про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, де вказано, що ТОВ «Дукра агро» позовні вимоги вважає безпідставними, такими, що порушують законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають до задоволення. Зазначив, що посилання представника позивача на те, що позивач у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та на те, що позивач належним чином виконав умови ст. 33 Закону України «Про оренду землі», є помилковим, оскільки на момент коли позивач виконував на його думку вимоги ст. 33 даного закону, дана спірна земельна ділянка вже вибула з його користування (оренди), що підтверджується технічними документаціями із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актами прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Тому просив відмовити позивачу ТОВ «Чорна Кам`янка» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

04.06.2018 до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на позовну заяву про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди. Вважає позовні вимоги є безпідставними, такими, що порушують його законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню. Ним, в передбачений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк, було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної йому земельної ділянки після спливу строку договору оренди землі ( 01.09.2016) і про те, що він не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з ним договір оренди землі, а саме: заявою-попередженням про відмову у заключенні в подальшому договору оренди землі від 24.07.2015, поштове відправлення 24.07.2015 отримане позивачем 04.07.2015. Отже, позивач був обізнаним про його позицію щодо відмови на поновлення з ним договору оренди землі. Позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені шляхом примушення її власника нерухомого майна без його особистої згоди, без його волі в примусовому порядку розпорядитися його земельною ділянкою на користь позивача, що грубо порушить його законні права та інтереси, а саме: право власності, право вільного волевиявлення, право рівності сторін, які гарантовані йому законом і підлягають захисту. Просив відмовити позивачу ТОВ «Чорна Кам`янка» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.09.2018 до суду надійшла відповідь на відзив директора ТОВ «Чорна Кам`янка» І.О.Кізяєва, де просив прийняти дану відповідь на відзив та врахувати надані пояснення при прийнятті рішення по справі. Зазначив, що звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, вважає, що в даному випадку відбулось невизнання орендодавцем переважного права, передбаченого договорами та ст. 33 Закону, унаслідок чого було укладено договір оренди цієї же земельної ділянки з іншим орендарем.

Представник позивача Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю у клопотанні від 17.01.2025 про залучення правонаступника повідомив про неможливість участі у судових засіданнях при розгляді даної справи, просив розгляд справи проводити за відсутності представника Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТОВ «Дукра агро» Наумець О.І. у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст. 6 ЦПК України).

Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем фізичною особою, вбачається, що він набирає чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Орендна плата врегульована окремим розділом в договорі оренди, що має тотожну назву. В договорі зокрема вказано:

п. 5 договору оренди землі - договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.;

п. 6 договору оренди землі - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 2 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з договором оренди землі № 374 ОСОБА_1 орендна плата вносилась у розмірі 2% відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 584,08 грн за рік.

Пункт 7 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції;

пункт 8 договору оренди землі орендна плата вноситься у такі строки: з 1 серпня по 31 грудня;

пункт 9 договору оренди землі передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами;

пункт 10 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом….;

пункт 15 договору оренди землі передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.;

пункт 16 договору оренди землі передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-ти денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її ( строк ) приймання-передачі;

пункт 30 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

пункт 31 договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.;

пункт 32 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

пункт 33 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається;

пункт 34 договору оренди землі передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем…;

пункт 37 договору оренди землі цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

У договорі вказано, що його укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру.

Також в договорі вказано, що його невід`ємними частинами є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Текст договору оренди землі містить посилання на загальну площу земельної ділянки, однак в ньому відсутні посилання: на ідентифікуючі ознаки відповідного об`єкту нерухомості (кадастровий номер тощо) та документи, які б підтверджували факт належності земельної ділянки відповідній фізичній особі, які є сторонами договору оренди землі. Незважаючи на те, що в договорі п. 37 міститься посилання на наявність невід`ємних частин договору, сторонами до матеріалів справи не додавалися відповідні документи та не ставилося питання про їх витребування. Також у процесі розгляду справи сторонами до матеріалів справи не було долучено державного акту на право власності на земельну ділянку, які б підтверджували факт належності земельної ділянки фізичній особі, що зазначена в якості відповідача у позові та документах, які б належним чином ідентифікували відповідну земельну ділянку, що є предметом спору.

У прохальній частині поданої до суду позовної заяви позивачем у повному обсязі викладений текст додаткової угоди до договору оренди землі, про визнання укладення якої, без підпису сторін, ставиться питання в позові. В цій угоді вказано, що з метою приведення тексту договору оренди землі до вимог відповідних нормативних актів сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди землі, виклавши його в цілому в новій редакції. Також в тексті угоди містяться посилання, що вона набуває чинності для сторін з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації. Вказані додаткові угоди складаються із 14 розділів. В 14 розділі п. 14.10 зазначено, що невід`ємними частинами цього договору є копія документу, що підтверджує право власності орендодавця на земельну ділянку. В розділах «4. Орендна плата» міститься інформація в договорі з приводу розміру орендної плати: 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, строк дії договорів визначений до 31.12.2026 року; розділ «2. Об`єкт оренди», крім посилання на розмір земельної ділянки (п. 2.1) містить посилання на кадастровий номер земельної ділянки (п. 2.2).

30 червня 2006 року ОСОБА_1 уклав договір оренди землі № 374 з ТОВ «Чорна Кам`янка», відповідно до якого в користування ТОВ «Чорна Кам`янка» була передана земельна ділянка площею 2,6019 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком дії на 10 років. Позивач та відповідач при укладанні договору підтвердили свою згоду на умови договору, що підтверджується підписами сторін.

Державна реєстрація договору оренди землі була проведена Уманським районним відділом Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.09.2006 за № 84.

Сторонами було погоджено (п. 5 Договору), що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору - повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з довідкою ТОВ «Чорна Кам`янка» від 07.11.2016 № 27651 про нараховану та виплачену суму орендної плати відповідно до договору оренди землі № 374 від 30 червня 2016 року площею 2,6019 га, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Чорна Кам`янка», в період 2013-2015 років нараховано та виплачено за користування земельною ділянкою орендну плату, що є доказом належного виконання своїх обов`язків позивачем. Відповідно до листа-повідомлення від 21.07.2016 за вих. № 26572 ТОВ «Чорна Кам`янка» звернулось до ОСОБА_1 з пропозицією поновити Договір оренди земельної ділянки. До листа-повідомлення було долучено проект додаткової угоди б/н від 19.07.2016 до договору оренди землі № 374 від 30.06.2006. Лист разом з проектом додаткової угоди 23.07.2016 був поштою надісланий на адресу відповідача з описом вкладення цінним листом.

Листом-повідомленням від 21.07.2016 вказано, що ОСОБА_1 є власником (орендодавцем) земельної ділянки загальною площею 2,6019 га, яка знаходиться на території с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, яку ТОВ «Чорна Кам`янка» орендувало згідно з договором оренди, строк дії якого закінчується 29 травня 2016 року, та просить: «протягом десяти днів з моменту закінчення строку дії вищевказаного договору оренди землі передати йому зазначену земельну ділянку згідно Акту приймання-передачі відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі». У разі не повернення земельної ділянки протягом вказаного терміну земельна ділянка вважається такою, що передана Орендарем. Відповідно до ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» відповідач ОСОБА_1 заперечує щодо підписання Додаткової угоди до договору оренди землі від 30.06.2006, зареєстрованого 01.09.2006, в зв`язку з тим, що його не влаштовують запропоновані ТОВ «Чорна Кам`янка» умови договору.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 69093823 від 27.09.2016 було проведено реєстрацію договору оренди землі, відносно земельної ділянки, площею 2,6019 га (кадастровий номер :03:000:1022), яка належить орендодавцю ОСОБА_1 , з іншою юридичною особою, а саме ТОВ «ДУКРА АГРО» на строк до 31.12.2023, з правом пролонгації, орендна плата складає 10,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно зі ст. 79 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

До 01 січня 2013 року спеціальний Закон України «Про оренду землі» у статтях 18 та 20 передбачав обов`язковість проведення державної реєстрації договору оренди землі й саме момент такої реєстрації визначався моментом набуття договором юридичної чинності.

За загальним правилом і з урахуванням статей 641 та 642 ЦК України моментом, з якого договір вважається укладеним, є момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, тобто повного і безумовного прийняття однією стороною пропозиції другої сторони укласти договір на визначених і добровільно погоджених ними умовах.

За таких обставин, укладення договору є певним процесом (від направлення оферти до моменту надання договору юридичної сили), а не моментальною, одноактною дією, та фактично складається з кількох стадій, що слідують послідовно одна за одною, а саме: подання однією стороною пропозиції щодо укладення договору, прийняття погодженої пропозиції другою стороною, надання договору необхідної форми (з урахуванням законодавчих вимог), а за необхідності - нотаріальне посвідчення та державна реєстрація договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Ці висновки ґрунтуються на положеннях правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19.02.2014 у справі № 6-162цс13, постанові від 25.12.2013 у справі № 6-118цс13, постанові від 13.06.2016 у справі № 6-643цс16.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що позивач виконав вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», за місяць до закінчення строку дії договору направив листи-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди відповідачу, однак доказів отримання відповідних документів відповідачем до суду позивач не надав і не ставив питання про їх витребування.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст. 203 ч. 3 ЦК України).

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України при ухваленні постанови від 25.02.2015 дійшла висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 ч. 1 ЗУ «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Аналізуючи вищевказане, суд доходить до переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

У даному випадку одна із наведених складових - волевиявлення відповідача відсутня, а враховуючи те, що відповідач ще й не визнав факту отримання додаткової угоди з листом і доказів їх отримання відповідачем позивачем надано не було відсутня і інша складова дотримання встановленої процедури.

За таких умов суд не вправі всупереч ст.ст. 3, 203 ч. 3, 373, 627 ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» примушувати відповідача укладати договір оренди належної йому земельної ділянки із позивачем.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

Суд вважає, що такий спосіб поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Суд також вважає, що визнавати договір оренди землі поновленим на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можна лише у разі, коли сторони договору до закінчення терміну його дії ніяким чином не виказували свого ставлення та не вчиняли ніяких дій щодо поновлення терміну дії договору, а після закінчення строку дії договору одна сторона продовжує користуватися земельною ділянкою, а інша протягом місяця не направила листа-заперечення.

Отже, визнавати договір оренди землі поновленим з мотивів, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону «Про оренду землі», теж немає підстав.

Також суд ураховує, що з положень ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» вбачається, що у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

У додатковій угоді, яку направляв позивач, ним змінено істотні умови договору і він фактично викладений у новій редакції, про що зазначено у тексті додаткової угоди.

Суд, провівши аналіз вищевказаних норм закону, вважає, що оскільки змінюються істотні умови договору, і на це не отримано згоди відповідача - фізичної особи, на обов`язковій наявності якої постійно наголошує законодавець, між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, що випливає із відповідного листа відповідача, то позивач втратив своє переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент учинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

У частині третій цієї статті передбачено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

На позивача покладений обов`язок із урахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підставою до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права позивача порушені, тобто позивач не довів своїх позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком (ст.ст. 12,81 ЦПК України).

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цивільній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76-83, 89, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угодивідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: Агрофірма «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю; 20144, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Наливайка, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дукра агро»; 20145, Черкаська область, Уманський район, с. Роги, вул. Велика, 136, .

Суддя О.І.Єщенко