Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2037/25

Номер провадження 2/348/1326/25

30 вересня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка за часів свого життя заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке їй належало, але не було приватизовано, та яка постійно проживала в цьому домоволодінні. Після смерті ОСОБА_4 позивач фактично вступив у володіння спадковим майном. У виписці з погосподарської книги зазначено, що позивач є власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, який побудований до 1991 року, загальною площею 75,0 м.кв., житловою площею 23,2 м.кв. та знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , та за ним закріплено особовий рахунок ПГО 0344_1 в погосподарській книзі № 5. Земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд знаходиться у користуванні позивача. На момент смерті ОСОБА_4 за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали відповідач ОСОБА_3 - онука померлої, зі своїм сином ОСОБА_5 (правнуком померлої). Відповідач і надалі проживає у зазначеному домоволодінні. Позивачу довгий час не було відомо про існування заповіту та у зв`язку із частими хворобами позивач не прийняв спадщину у встановлений законом термін. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 30.07.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у відповідь на що приватний нотаріус листом від 30.07.2025 повідомила позивача, що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом і запропоновано звернутися до суду. Заяву про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач своєчасно не подав, але протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивач не відмовився від спадщини та фактично вступив у володіння спадковим майном. Оскільки позивачем пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин, він просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Додавши, що позивач з метою прийняття спадщини вчинив активні дії, а саме: переоформив на себе особові рахунки по сплаті комунальних платежів у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, нещодавно перебираючи папери у будинку, знайшов якісь акти, що стосуються земельних ділянок. Оскільки йому було незрозумілими ці документи, він звернувся до сільської ради за роз`ясненнями і там йому було повідомлено про наявність заповіту і видано його дублікат. Також було повідомлено про наявність земельних ділянок, які на праві власності належали ОСОБА_4 ..

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що на момент смерті її бабусі ОСОБА_4 вона та її дядько, позивач по справі, фактично проживали разом із нею, однак дядько не був зареєстрований за вказаною адресою. Після смерті бабусі ОСОБА_2 фактично вступив у володіння спадковим майном, на його ім`я було укладено договори з постачальником газу та електроенергіїОскільки домоволодіння бабусею не було приватизовано та позивач не знав про існування заповіту, то і не вчинялися ним дії щодо оформлення спадкового майн у встановлений строк. І тільки після виявлення заповіту ОСОБА_2 почав вчиняти дії щодо успадкування майна. Вважає, що строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, у зв`язку із чим вважає позов обґрунтованим, визнає його та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Справу просила розглядати у її відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення, в яких не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем суперечить закону, у зв`язку із чим відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

На момент смерті ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживали та були зареєстровані онука ОСОБА_3 та правнук ОСОБА_5 (а.с.8).

На день смерті ОСОБА_4 в шлюбі не перебувала, її чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 (а.с.8).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 3 від 17.07.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який фактичне не проживає за даною адресою більше 10 років (а.с.13).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, який побудований до 1991 року загальною площею 75,0 м2 житловою площею 23,2 м2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та за ним закріплено особовий рахунок ПГО 0344_1 в погосподарській книзі № 5 (а.с.12).

За часів життя ОСОБА_4 26.10.2000 склала заповіт, посвідчений секретарем Тисменичанської сільської ради, яким все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 (а.с.10).

Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. листом від 30.07.2025 ОСОБА_2 повідомлено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Для подальшого вирішення питання успадкування рекомендовано звернутися до суду для продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Згідно інформації, зазначеній у витягу зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заведена (а.с.17).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) та від 17 лютого 2022 року у справі №953/15603/20 (провадження № 61-12451св21).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).

Водночас, у справі № 686/5757/23 26.06.2024 Велика Палата Верховного Суду прийшла до такого висновку: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 16.01.2010.

ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини 30.07.2025, тобто, пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше п`ятнадцяти років, що є тривалим проміжком часу.

Верховний Суд у своїй постанові від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 (провадження № 61-12451св21) звертає увагу на те, що при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає саме необізнаність про існування заповіту та вступ у володіння спадковим майном.

При цьому суд зауважує, що згідно виписки з погосподарської книги саме ОСОБА_2 є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а не його мати ОСОБА_4 ..

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд вважає, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, що у силу статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Необізнаність позивача про наявність спадкового майна, що не зазначено в позовній заяві, але випливає із пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Також необізнаність про існування заповіту спадкоємцем першої черги, яким є позивач, та який в передбачений законом строк не прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У зв`язку із чим суд не знаходиться підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 15, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 206 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: Бойчук Ярослав Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001250 від 25.12.2017, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало Оксана Василівна, адреса: вул. Бельведерська, 8/3 м. Івано-Франківськ.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 09.10.2025