ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/175/25 Номер провадження 22-ц/814/3223/25Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Якимової Ольги Володимирівни на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

13 січня 2025 року представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами: від 03 січня 2020 року №501 в розмірі 51 886,51 грн; від 11 серпня 2021 року № 201 в розмірі 50 872,44 грн, від 10 листопада 2021 року № в розмірі 32 242,92 грн. Загальна сума заборгованості по вказаним кредитним договорам станом на 31 жовтня 2024 року становить 135 001,87 грн. Зобов`язання за договорами відповідач не виконує, тому утворилася заборгованість, яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитними договорами: №501 від 03 січня 2020 року в розмірі 51 886,51 грн; № 201 від 11 серпня 2021 року в розмірі 25 735,44 грн; № від 10 листопада 2021 року в розмірі 19 395,59 грн, а всього стягнуто 97 017 грн 54 коп.

Судові витрати в розмірі 1 740 (одна тисяча сімсот сорок) грн 83 коп. компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позичальник, погодивши умови зобов`язання, допустив його неналежне виконання, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню.

Відповідач оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку через свого представника. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Звертає увагу суду на те, що районний суд не надав належнлої оцінки тому, що позивачем не доведено позовні вимоги, а саме матеріали справи не містять платіжної інструкції, зі змісту якої вбачалося б перерахування грошових коштів в розмірі 27900 гривень за кредитним договором від 03.01.2020 року № 501.

Вказує, що районний суд безпідставно відмовив представнику відповідача у задоволенні клопотання про витребування оригіналів кредитних договорів, укладених з ОСОБА_1 .

Наголошує, що позивач не довів факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору від 03.01.2020 року № 501 у сумі 27900 гривень року, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, тому підстави для стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за вказаним договором були відсутні.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до даної заяви клієнт підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг. Згідно з даним договором на ім`я відповідача відкритий поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», встановлено кредитний ліміт в розмірі 3 382 грн, видано картку № НОМЕР_2 , строк кредиту 12 місяців, розрахунковий день - 30 число кожного місяця, річна ставка 47,88%, загальні витрати за кредитом за умови виконання кредиту поза межами пільгового періоду 2 577,58 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом (тіло, комісія, відсотки, інші платежі) в межами пільгового періоду 10 000 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом (тіло, комісія, відсотки, інші платежі) поза межах пільгового періоду 12 577,58 грн, річна ставка за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту 62,0% (а.с. 14).

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, встановлений 03 січня 2020 року кредитний ліміт в розмірі 3 382 грн був неодноразово збільшений, в останній раз - 03 березня 2022 року до 27 900 грн (а.с. 48 на звороті).

З наданої банком виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо здійснення щомісячних платежів виконував неналежним чином, а саме - сплачував відповідні платежі частково. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, розмір заборгованості станом на 31 жовтня 2024 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 51 886,51 грн, з яких: 27 893,80 грн - заборгованість за кредитом; 23 992,71 грн - заборгованість за процентами; 00,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 53-57, 60-73).

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що відповідач (клієнт) просить надати споживчий кредит на наступних умовах: сума 35 000 грн; строк 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%; розмір процентної ставки 0,01% річних; видача кредиту шляхом банківського переказу на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ». Із заяви вбачається, що цільове призначення кредиту: загальні споживчі цілі, шляхом шляхом банківського переказу. Повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом разом із комісіями здійснюється за ануїтетною (рівними платежами) схемою. Відповідно до графіку платежів, що міститься у заяві № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата платежу - до 11 числа кожного календарного місяця (платіжний період з 11 серпня 2021 року по 11 серпня 2023 року), розмір щомісячного платежу становить 2 854,99 грн, окрім останнього місяця, коли сума платежу становить 2 854,76 грн, усього за 24 місяці 68 519,53 грн, в тому числі комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 396,50 грн щомісяця, усього за 24 місяці 33 516 грн (а.с. 10-11).

11 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору (а.с. 11 на звороті).

На виконання умов укладеного договору банк відповідно до платіжної інструкції № TR.51376875.65467.8810 від 11 серпня 2021 року видав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 35 000 грн (а.с. 49).

З наданої банком виписки з рахунку ОСОБА_1 встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо здійснення щомісячних платежів виконував неналежним чином, сплачував відповідні платежі по 11 лютого 2022 року, а саме: 9 270,35 грн фактичне погашення кредиту, 1,75 грн фактичне погашення відсотків, 8 379 грн фактичне погашення комісії. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, розмір заборгованості станом на 31 жовтня 2024 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 50 87,44 грн, з яких: 25 729,65 грн - заборгованість за кредитом; 5,79 грн - заборгованість за процентами; 25 137 грн - заборгованість за комісією, (а.с. 50-51, 58-59).

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву № на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що відповідач (клієнт) просить надати споживчий кредит на наступних умовах: сума 22 200 грн; строк 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; розмір процентної ставки 0,01% річних; видача кредиту шляхом банківського переказу на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ». Із заяви вбачається, що цільове призначення кредиту: загальні споживчі цілі, шляхом шляхом банківського переказу. Повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом разом із комісіями здійснюється за ануїтетною (рівними платежами) схемою. Відповідно до графіку платежів, що міститься у заяві № на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата платежу - до 10 числа кожного календарного місяця (платіжний період з 10 листопада 2021 року по 10 листопада 2023 року), розмір щомісячного платежу становить 1 588,88 грн, окрім останнього місяця, коли сума платежу становить 1 588,62 грн, усього за 24 місяці 38 132,86 грн, в тому числі комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 663,78 грн щомісяця, усього за 24 місяці 15 930,72 грн (а.с. 12-13).

10 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору (а.с. 13 - 14).

На виконання умов укладеного договору банк відповідно до платіжної інструкції №TR.53537946.52041.25578 від 10 листопада 2021 року видав кредитні кошти ОСОБА_1 у розмірі 22 200 грн (а.с. 49 на звороті).

З наданої банком виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо здійснення щомісячних платежів виконував неналежним чином, а саме - сплачував відповідні платежі по 10 лютого 2022 року, а саме: 2 808,13 грн фактичне погашення кредиту, 0,69 грн фактичне погашення відсотків, 1 991,24 грн фактичне погашення комісії. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, розмір заборгованості станом на 31 жовтня 2024 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 32 242,92 грн, з яких: 19 391,87 грн - заборгованість за кредитом; 3,72 грн - заборгованість за процентами; 12 847,33 грн - заборгованість за комісією (а.с. 51-52, 59-60).

04 листопада 2024 року позивач направив на адресу відповідача (позичальника) письмове повідомлення про виконання зобов`язань за укладеними договорами з вимогою повернення боргу на загальну суму 135 001,87 грн в строк не пізніше 30 днів з дня отримання даного повідомлення (а.с. 46-48).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив із підстав доведеності належними доказами, не спростованими відповідачем, факту укладення між сторонами кредитних договорів, погодження істотних умов зобов`язання, та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

Разом з цим, районний суд встановив, що позов в частині стягнення з відповідача комісії за кредитними договорами від 11 серпня 2021 року № 201 в розмірі 25 137 грн; від 10 листопада 2021 року № в розмірі 12 847,33 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вона нарахована після 24 лютого 2022 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У відповідності до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17-ц, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитних договорів, які не залежно від редакції Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ», містять чітко визначені та доступні для розуміння споживача послуг істотні умови кредитування.

Підписанням відповідних заяв відповідач підтвердив своє вільне волевиявлення на укладення кредитних договорів, отримання платіжної картки, розмір кредиту, ліміт за яким у подальшому збільшено, та розмір процентної ставки.

Доказів на підтвердження наявності у позичальника на момент підписання заяв заперечень щодо умов кредитування, матеріали справи не містять.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Верховний Суд у справі №554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У межах заявленого спору на підтвердження розміру заборгованості, банком, окрім її розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, із якої убачається, що відповідач частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів, у тому числі відсотків за використання кредитним лімітом. Факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості ним суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 29700 грн. колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що згідно умов договору від 03.01.2020 року № 501 тип кредиту визначений як відновлювальна кредитна лінія з кредитним лімітом 3382 грн., який збільшувався банком, що підтверджується відповідною довідкою. На виконання умов зазначеного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», встановлено кредитний ліміт в розмірі 3 382 грн, видано картку № НОМЕР_2 . Факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове виконання ним зобов`язань за договором № 501 доведено належними та допустимими доказами, а саме наданою банком випискою з особовому рахунку. Вказаних обставин відповідачем спростовано не було.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості в загальному розмірі 97017,54 грн.

Постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачається, оскільки останні не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків місцевого суду не впливають, оскільки не ґрунтуються на доказах та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними за своїм змістом позиції відповідача, якій суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати обґрунтування кожному з доводів скарги, що узгоджується з усталеною практикою ЕСПЛ, зокрема при розгляді справи «Серявін та інші проти України».

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Якимової Ольги Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак