справа № 631/198/24
провадження № 2/631/146/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

за участю секретаря судового засідання - Ляшенко І. М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначив наступне.

Баба позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт родинних відносин підтверджується належними свідоцтвами про народження та про шлюб.

Після рідної баби позивача залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», що належала померлій ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0106991, виданого за розпорядженням Нововодолазької райдержадміністрації від 25 червня 1997 року № 271 та 01 серпня 1997 року зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13.

Оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу було втрачено за невідомих обставин.

Позивач фактично прийняла спадщину так як відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року встановлювалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до акту депутата Нововодолазької селищної ради по виборчому округу № 3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як спадкоємець вступила у користування земельною ділянкою після смерті своєї рідної баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (сертифікат НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 в розмірі 7,26 га, зареєстрована в земельній книзі № 13 від 01 серпня 1998 року, відповідно до розпорядження № 271 від 25 червня 1997 року).

Позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов?язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т. М.с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті своєї рідної баби, яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: Харківська область, Нововодолазький район (нині Харківський район), село Одринка.

У зв?язку з відсутністю у спадкоємця документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, та постановою державного нотаріуса відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просив визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності реформованого КСП «Хлібороб», що належала померлій ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0106991, виданого за розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації від 25 червня № 271, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13 від 01 серпня 1997 року.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 18-20).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а. с. 25-26).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, просили визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності реформованого КСП «Хлібороб», що належала померлій ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0106991, виданого за розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації від 25 червня № 271, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13 від 01 серпня 1997 року.

Відповідач НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не направила свого представника для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки представника суд не повідомила, заяв, клопотань не надала.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Уважно дослідивши матеріали справи, ретельно оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 11 березня 2003 року ЧЕРВОНООСКІЛЬСЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ ІЗЮМСЬКОГО РАЙОНУ в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 34 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 43).

ОСОБА_3 є бабою ОСОБА_1 .

Вказане встановлено судом з такого.

ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Одринською сільською радою Нововодолазького району 16 грудня 1960 року в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис № 29 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а. с. 6).

ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що селищним Нововодолазьким бюро ЗАГС Харківської області в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_10 та ОСОБА_3 (а. с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 06 травня 2020 року 30 грудня 1980 року ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 151. Прізвище після одруження дружини ОСОБА_12 . 04 листопада 1988 року складено аковий запис № 98 про розірвання шлюбу (а. с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», що належала померлій ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0106991, виданого за розпорядженням Нововодолазької райдержадміністрації від 25 червня 1997 року № 271 та 01 серпня 1997 року зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13.

За довідкою ВІДДІЛУ № 7 УПРАВЛІННЯ НАДАННЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ № 29-2-0.25.7-329/327-24 від 30 січня 2024 року, згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) реформованого КСП «ХЛІБОРОБ» НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ на ім`я ОСОБА_3 01 серпня 1997 року за № 13 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0106991, виданий на підставі розпорядження голови НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ №271 від 25 червня 1997 року. Розмір земельної частки (паю) на вказаному підприємстві становить 8,68 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної ділянки на момент паювання склала 25270,00 грн. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі, станом на 01 січня 2013 року правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, взамін зазначеного вище сертифікату на право на земельну частку (пай) зареєстровані на ім?я ОСОБА_3 , не обліковуються (а. с. 8).

Позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов?язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті своєї рідної баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: Харківська область, Нововодолазький район (нині Харківський район), село Одринка. У зв?язку з відсутністю у спадкоємця документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, постановою державного нотаріуса відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

Позивач просила визнати за нею право на земельну частку пай в порядку спадкування.

Отже, між позивачами та відповідачем виникли правовідносини, щодо визнання права власності на спадщину за законом, які регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, є різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 87/2023, заведеної 04 жовтня 2023 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої вбачається наступне (а. с. 42-55).

04 жовтня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину (а. с. 42).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74206389, виданої 04 жовтня 2025 року, вбачається, що відсутня спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (а. с. 44).

Заповіти та спадкові договори складені ОСОБА_3 відсутні (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 74206532 від 04 жовтня 2023 року (а. с. 45).

Відповідно до акту депутата Нововодолазької селищної ради по виборчому округу № 3, ОСОБА_5 , як спадкоємець вступила у користування земельною ділянкою після смерті своєї рідної баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (сертифікат НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 в розмірі 7,26 га, зареєстрована в земельній книзі № 13 від 01 серпня 1998 року, відповідно до розпорядження № 271 від 25 червня 1997 року) (а. с. 52).

ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: Харківська область, с. Одринка з 30 жовтня 1979 року, відповідно до запису домової книги № 3 (довідка ОДРИНСЬКОГО СТАРОСТИНСЬКОГО ОКРУГУ № 3 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 16-37/11 від 12 січня 2022 року) (а. с. 53).

04 жовтня 2023 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючою обов?язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т. М. була заведена спадкова справа № 87/2023 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74206838 від 04 жовтня 2023 року (а. с. 55).

Отже, судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину так як відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з акту депутата Нововодолазької селищної ради по виборчому округу № 3, з приводу того, що ОСОБА_1 , як спадкоємець вступила у користування земельною ділянкою після смерті своєї рідної баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (сертифікат НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 в розмірі 7,26 га, зареєстрована в земельній книзі № 13 від 01 серпня 1998 року, відповідно до розпорядження № 271 від 25 червня 1997 року), а також інформаційної довідки ОДРИНСЬКОГО СТАРОСТИНСЬКОГО ОКРУГУ № 3 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 16-60/33 від 06 серпня 2025 року про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї бабусі ОСОБА_3 , вступила в управління та володіння житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на підставі запису Погосподарської книги № 3 за 1996 -2000 роки особовий рахунок № НОМЕР_6 (а. с. 52, 73).

Окрім того, з листа НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 02-27/2238 від 18 вересня 2025 року вбачається, що відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» громадянин подає до селищної ради заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Після визнання за ОСОБА_6 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності реформованого КСП «Хлібороб» можливо реалізувати передачу у власність земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 7,2565 га, кадастровий номер: :02:000:0237, яка розташована на території Нововодолазької селищної територіальної громади Харківського району Харківської області, яка перебуває в колективній власності колишнього КСП «Хлібороб» та є не витребуваною (а. с. 82).

Таким чином, позивач, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернулась до нотаріуса с заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/, на що одержала відмову.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4. 18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», який узгоджується з положеннями пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачі звернулись до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за законом, бо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0106991(а. с. 10).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 2 ст. 14 Конституції України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Вказане кореспондується з ч. 2 ст. 1 ЗК України.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 та набула чинності для України 11 вересня 1997 року проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності на земельну ділянку, за приписами ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як передбачено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.5 роз`яснив, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до абз. 17 п. 3.5. Листа ВССУ, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оскільки, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб», що належала померлій ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0106991, виданого за розпорядженням Нововодолазької райдержадміністрації від 25 червня 1997 року № 271 та 01 серпня 1997 року зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13, однак, через відсутність у позивача оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), яка входить до складу спадщини, та відсутність можливості отримати дублікат зазначеного сертифікату через смерть особи, якій він був виданий (спадкодавця), позивач позбавлена можливості оформити спадкове право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку, позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 548, 549 ЦК Української РСР, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», п. 11 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" 16 травня 2013, ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263 -265, 273, 352, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 8,68 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Хлібороб» Нововодолазького району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0106991, виданого на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації № 271 від 25 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 13 від 01 серпня 1997 року на ім?я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 29 вересня 2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місцезнаходження: 63202, Харківська область, Харківський район, селище Нова Водолага, вул. Донця Григорія, 14, .

Суддя І. О. Пархоменко