Справа № 342/129/21
Провадження № 2/353/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради - адвоката Ткачишин С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до розпорядження голови Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдича Р.М. від 19.03.2024 року цивільну справу №342/129/21, яка перебувала у провадженні даного суду з 02.02.2021 року, за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, відділу освіти Городенківської міської ради, Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження; про фактичне поновлення на роботі та посаді, на якій позивач юридично працює, передано на розгляд Тлумацькому районному суду Івано-Франківської області у зв`язку з неможливістю утворення нового складу суду для розгляду даної справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 року, вищевказану справу передано на розгляд судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І. від 29.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, відділу освіти Городенківської міської ради, Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження; про фактичне поновлення на роботі та посаді, на якій позивач юридично працює. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено їхнє право відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, відділу освіти Городенківської міської ради, Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження; про фактичне поновлення на роботі та посаді, на якій позивач юридично працює - залишено без розгляду в частині їх пред`явлення до відділу освіти Городенківської міської ради, Городенківської міської ради, а такожщодо фактичного поновлення на роботі та посаді, на якій позивач юридично працює.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2024 року заяву про відвід судді Мотрук Л.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження задоволено. Дану цивільну справу передано до канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 року матеріали даної цивільної справи були передані судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. для розгляду.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 21.11.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено його право відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2024 року заяву про відвід судді Лущак Н.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження задоволено. Дану цивільну справу передано до канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 року матеріали даної цивільної справи були передані судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіній У.Ю. для розгляду.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою заслухання їх усних пояснень. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В подальшому представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнив, зменшив та збільшив позовні вимоги (Т.7 а.с. 178-179, 195-204, Т.8 а.с. 44-69), а саме: просив стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на користь ОСОБА_1 ненараховану та невиплачену їй заробітну плату за період з вересня 1995 року по січень 2000 року за роботу вчителя української мови і літератури, тобто в загальному за 104 місяці з повним педагогічним навантаженням за її роботу на посаді вчителя вчителя української мови і літератури. При цьому зазначив, що неможливо визначити, чи позивачка виконувала другу роботу на посаді вчителя вчителя української мови і літератури за суміщенням чи за сумісництвом, тому стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати як вчителя української мови та літератури необхідно обчислювати за не менше 18 годин педагогічного навантаження на тиждень.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Городенківського суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 року, яке не було змінено в частині фактичних обставин по справі, встановлено, що згідно з наказом по Ясеневопільнівській школі від 01.09.1995 року ОСОБА_3 призначена на посаду вчителя української мови та літератури порядком переведення з посади педагога-організатора на час відсутності основного працівника із збереженням основного місця роботи педагога-організатора (наказ по школі № 13-к від 04.09.1995 року), а 07.06.2022 року позивач була звільнена з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею (п.4 ст.40 КЗпП України, наказ № 07К від 07.06.2022 року). Наказ згідно з яким позивач була б звільнена за цей час з посади вчителя української мови та літератури чи посади педагога-організатора відсутній, тому вважає, що позивач виконувала з 01.09.1995 року роботу на одночасно двох посадах - вчителя української мови та літератури та педагога-організатора до січня 2021 року, по день звільнення позивача за власним бажанням. При цьому неспростовано і те, що позивачу 09.04.2004 року було встановлено кваліфікаційну категорію "вчитель першої категорії" (наказ по школі № 134 від 09.04.2004 року); 02.04.2009 року підтверджено кв. категорію «спеціаліст І категорії», встановлено кв. категорію "спеціаліст вищої категорії"; 04.04.2013 року присвоєно кв. категорію «спеціаліст вищої категорії», відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії»; 03.04.2018 року відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії», присвоєне пед. звання "старший вчитель"; 05.04.2019 року відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії». Вважає, що ці фактичні дані підтверджують, що позивач працювала у відповідача на посаді вчителя української мови та літератури з вересня 1995 по січень 2021 з повним педагогічним навантаженням, оскільки в іншому випадку позивач не змогла б атестовуватися по лінії вчителя української мови та літератури та врешті-решт отримати найвище звання старший вчитель, а також на посаді педагога-організатора на повну нормативну зайнятість, бо аналогічно не отримувала б під час атестацій статусів спеціаліста такої то категорії. Також рішенням по справі № 342/98/23 встановлено, що у період з 1995 року по 2021 роки позивач ОСОБА_3 тільки періодично отримувала заробітну плату як вчителя української мови та літератури (щомісячно та щорічно - тільки заробутну плату як педагог-організатор), а тому відповідачем їй ненарахована та невиплачена заробітна плата як вчителя української мови та літератури за 104 місяці. При цьому для розрахунку ненарахованої та невиплаченої позивачці заробітної плати як вчителя української мови та літератури просить застосувати середні дані Держкостату за 2021-2023 роки про оплату праці вчителя вищої категорії та врахувати надбавки за стаж педагогічної роботи, доплату за перевірки письмових робіт, за престижність праці, тощо. Вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути за роботу вчителя української мови та літератури по 13759,0 грн. за місяць, і не менше, що за 104 місяці складає 1430936,0 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

24.12.2024 року представник відповідача Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради адвокат Тинів І.Д. подав відзив на позовну заяву (Т. 7 а.с. 156-161), у якому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати вчителя української мови і літератури за переробку годин педагогічного навантаження, відмовити. Вважає доводи сторони позивачки надуманими такими, що не відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступне. Згідно з п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.10.1995 року, відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків тимчасового переведення, передбачених законодавством, зокрема, у зв`язку з виробничою потребою (ст. 33 КЗпП України). Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Фактично позивачка працювала вчителем української мови та літератури і, відповідно, була забезпечена годинами викладання до 2009-2010 навчального року, надалі вона мала ставку педагога-організатора, що підтверджується наявними у справі доказами. Позивач тимчасово працювала на посаді вчителя української мови та літератури в порядку переведення з посади педагога-організатора на час відпустки основного працівника зі збереженням основного місця роботи. Отже, якщо працівник відсутній у зв`язку із хворобою, відрядженням, відпусткою посада, яку він займає, не є вакантною. Посада працівника, яка перебуває у відпустці не є вакантною і прийняття працівників на таку посаду можливе лише за строковим трудовим договором на період до виходу з відпустки основного працівника (постанова КЦС ВС від 23.12.2020 року № 285/4227/18, постанова КЦС ВС від13.11.2019 року у справі № 522/7888/16-ц). Після виходу з відпустки основного працівника ОСОБА_4 , яка по даний час працює вчителем української мови та літератури в Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Городенківської міської ради Івано-Франківської області, відповідачем Ясеневопільнівською ЗОШ І-ІІІ ступенів в особі директора, було здійснено переведення позивачки на її основну роботу, яка була за нею збережена, у відповідності до вимог трудового законодавства, яке діяло на той час. Також звернув увагу на суперечність тверджень сторони позивачки стосовно її навантаження та виконуваних нею трудових функцій. Стверджуючи про те, що її з вересня 2005 року не було забезпечено годинами викладання української мови та літератури, представник позивачки, водночас, вказує про перепрацювання не менше 22 годин на тиждень, проте без зазначення конкретно виконуваних нею трудових функцій. Постає питання, яку ж трудову діяльність здійснювала позивачка 40 годин на тиждень з вересня 2005 року, як вона сама стверджує. Окрім того, просив суд звернути увагу на те, що позивачка вводить суд в оману стосовно присвоєних їй кваліфікаційних категорій як вчителю української мови та літератури. Так, згідно поданих нею заяв від 08.10.2003 року та 09.10.2008 року голові атестаційної комісії Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів позивачка проходила атестацію як педагог-організатор. Виходячи з вищенаведеного, вважає, що характер спірних правовідносин, який виник між сторонами стосується, насамперед, питання зміни істотних умов праці позивачки, пов`язаних із правомірністю її переведення на основну посаду педагога-організатора після виходу з відпуски основного працівника, а також із змінами її педагогічного навантаження як викладача української мови та літератури, матеріально-правові вимоги щодо стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за певний період, які становлять предмет даного позову, вважає похідними і такими, що залежать від доведення перших обставин. Щодо вимоги позивачки про стягнення ненарахованої та невиплаченої з 01 вересня 2000 року по 31 грудня 2020 року заробітної плати вчителя української мови та літератури вищої категорії в загальному розмірі 1720000,0 грн. зазначив наступне. Пунктом 63 Порядку нарахування, розрахунку та обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» № 102 від 15.04.1993 року встановлено, що оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Згідно з пунктом 6.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 930 від 06.10.2010 року заробітна плата відповідно до присвоєної за результатами атестації кваліфікаційної категорії нараховується з дня прийняття рішення атестаційною комісією. З 2002-2003 року по 2008-2009 року навчальні роки позивачу було встановлено відповідне тижневе навантаження вчителя української мови та літератури та виплачувалась заробітна плата відповідно до записаних годин у Книзі обліку по зарплаті. Надалі їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата тільки як педагогу організатору, оскільки її було переведено з посади вчителя української мови та літератури на основну посаду педагога-організатора у зв`язку із виходом із відпустки основного працівника. Позивачка сама стверджує, що фактично не виконувала роботу вчителя української мови та літератури, водночас вона не вказує конкретні трудові функції, які виконувала, з її слів, з вересня 2005 року по час звернення до суду з даним позовом, включно з переробкою годин педагогічного навантаження, що свідчить про недостовірність її доводів, якими вона обґрунтовує позовні вимоги. Окрім того, нею не надано точного розрахунку сум виплат, які підлягають відшкодуванню, у відповідності до фактично відпрацьованого нею часу на посаді вчителя української мови та літератури. Також представник відповідача посилався на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 року, що були прийняті за наслідком розгляду цивільної справи № 342/98/23, де судами встановлено обставини щодо періоду перебування ОСОБА_3 на посаді вчителя української мови та літератури у Ясенеповільнівській школі І-ІІІ ст. (змінено на Ясеневопільнівський ліцей) Городенківської міської ради, а також обставини нарахуванння та виплати їй заробітної плати за весь час її працевлаштування, та які мають значення для правильного вирішення даного спору.

Судове засідання, призначене на 03.01.2025 року не відбулось, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій території України.

Судове засідання, призначене на 23.01.2025 року, було відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача адвоката Тиніва І.Д. та подання ним заяви про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 05.02.2025 року, представника відповідача адвоката Тиніва І.Д. було зобов`язано надати суду підтверджуючі документи щодо правомірності представництва інтересів відповідача, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено.

Судове засідання, призначене на 21.02.2025 року, було відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача - адвоката Тиніва І.Д. та подання ним заяви про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 12.03.2025 року, було відкладено за клопотання представника позивачки Котика Р.В. з метою направлення до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради запиту щодо надання суду належно посвідчених документів, які підтверджують повноваження представника відповідача на ведення справи.

Судові засідання, призначені на 01.04.2025 року та 30.04.2025 року, не відбулись у зв`язку з перебування головуючої судді по справі на лікарняному.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2025 року, представник відповідача адвокат Тинів І.Д. просив розгляд справи відкласти, з метою надання керівнику Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради можливості представити суду документи на підтвердження його повноважень, як представника відповідача.

22.05.2025 року представник відповідача адвокат Тинів І.Д. подав до суду заяву, в якій повідомив суд про припинення повноважень представника відповідача - Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради по даній справі.

В судовому засіданні, призначеному на 30.05.2025 року, було оголошено перерву за клопотанням представника позивачки ОСОБА_2 з метою подання ним уточнення щодо позовних вимог в частині визначення періоду, за який необхідно стягувати ненараховану та невиплачену заробітну плату.

У період з 02.06.2025 року по 27.06.2025 року головуюча суддя по справі перебувала у частині щорічної основної оплачуваної відпустки.

07.07.2025 року представник позивачки Котик Р.В. подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких виклав текст рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 року, зміненого постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 року, яке, у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 82 ЦПК України, просив врахувати при прийнятті рішення по даній справі, в т.ч. те, що позивачка згідно наказу від 01.09.1995 року була призначена на посаду вчителя української мови та літератури порядком переведення з посади педагога-організатора на час відсутності основного працівника із збереженням основного місця роботи педагога-організатора, а 07.06.2022 року позивачка стала бути звільнена з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею (п. 4 ст. 40 КЗпП України, наказ № 07К від 07.06.2022 року). Також при визначенні розміру ненарахованої та невиплаченої позивачці заробітної плати просив врахувати дані Держкомстату, відповідно до яких в 2021-2023 роках вчитель вищої категорії в Україні має посадовий оклад 7001 грн. Середня заробітна плата разом з доплатами та надбавками від грудня 2021 року до грудня 2023 року у вчителя вищої категорії становить 13759 грн. Таким чином за кожний місяць роботи позивачки у відповідача за роботу вчителя української мови та літератури з відповідача на користь позивачки слід стягнути по 13759,0 грн. в місяць і не менше, що за 104 місяці складає 1430936, грн. У зв`язку з цим просив стягнути 1430936,0 грн. з відповідача на користь позивачки ненараховану та невиплачену їй за період з вересня 1995 року по січень 2020 року заробітну плату за роботу вчителя української мови і літератури, тобто в загальному за 104 місяці з повним педагогічним навантаженням за її роботу на посаді вчителя української мови і літератури.

В судовому засіданні, призначеному на 08.07.2025 року, було оголошено перерву за клопотанням представника позивачки ОСОБА_2 з метою надання відповідачу права на ознайомлення та надання пояснень щодо поданих представником позивачки письмових додаткових пояснень.

Судові засідання призначені на 28.07.2025 року та 18.08.2025 року були відкладені за клопотанням нового представника відповідача Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради.

11.09.2025 року представник відповідача Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради - адвокат Ткачишин С.М. подала до суду клопотання про долучення додаткових доказів, а саме витягу з Книги наказів по кадрах Ясеневопільнівської середньої школи за 1995-2005 роки та витягу з особової справи ОСОБА_1 .

Судове засідання, призначене на 24.09.2025 року, не відбулось, оскільки головуюча суддя по справі перебувала на лікарняному.

В судових засіданнях представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнені, зменшені/збільшені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що 20.01.1992 року ОСОБА_1 прийнята на роботу в Ясеневопільнівську НСШ на посаду педагога-організатора на час відпустки до трьох років ОСОБА_5 порядком переведення з посади вихователя групи продовженого дня Городенківської СШ № 2 (наказ від 20.01.92 року). 01.09.1993 року Ясеневопільнівська неповна середня школа реорганізована в середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів (рішення райвиконкому № 343 від 28.09.1993 року). 01.09.1995 року ОСОБА_1 призначена на посаду вчителя української мови та літератури порядком переведення з посади педагога організатора на час відсутності основного працівника із збереженням основного місця роботи педагога-організатора (наказ по школі №13-к від 04.09.1995 року). 09.04.2004 року ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію "вчитель першої категорії" (наказ по школі 134 від 09.04.2004 року). 02.04.2009 року підтверджено кв. категорію «спеціаліст І категорії», встановлено кв. категорію, спеціаліст вищої категорії. 04.04.2013 року присвоєно кв. категорію «спеціаліст вищої категорії», відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії». 03.04.2018 року відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії», присвоєне пед. звання старший вчитель. 05.04.2019 року відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії». 02.12.2021 року Ясеневопільнівська ЗОШ І-ІІІ ступенів перейменована на Ясеневопільнівський ліцей Городенківської міської ради (рішення 12 сесії від 02.12.2021 № 813 -12/2021). Позивачка вважала, що з 1995 року вона обіймає посаду вчителя української мови та літератури, а по суміщенню займає ще посаду педагога-організатора. У період з 1995 року по 2020 рік позивачка проводила уроки як учитель української мови та літератури, а також як педагог-організатор. Крім того позивачка в цей період була в декреті (строк перебування в декретній відпустці назвати не може) та декілька місяців також була заступником директора школа по виховній роботі. З вересня 2020 року директор школи перестала її допускати до виконання обов`язків учителя української мови та літератури і вона працювала тільки педагогом-організатором. Вважає, що позивачка працювала у відповідача на посаді вчителя української мови та літератури з вересня 1995 по січень 2021 з повним педагогічним навантаженням, оскільки в іншому випадку вона не змогла би отримати найвищу кваліфікаційну категорію як вчитель української мови та літератури. Також позивачка одночасно працювала і на посаді педагога-організатора на повну нормативну зайнятість, бо аналогічно не отримувала б під час атестацій статусів спеціаліста такої то категорії. Ствердив, що позивачка не слідкувала за своєю заробітною платою та не може повідомити, бо і не з`ясовувала, яку заробітну плату вона отримувала за кожною з посад. Просив звернути увагу, що наказів про звільнення/ переведення/ тощо ОСОБА_1 з посади учителя української мови та літератури немає. В подальшому, оскільки позивачка наказом від 07.06.2022 року була незаконно звільнена за прогул, вона звернулась з позовом до суду про скасування цього наказу. Рішення Городенківського суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 року цей наказ був скасований. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 року по цій же справі рішення суду змінено, шляхом доповнення в резолютивній частині щодо змін формулювання звільнення: звільнення за прогул змінено звільненням за власним бажанням. Також апеляційним судом підтверджено рішення суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_1 саме з посади педагога-організатора, а не з посади вчителя української мови та літератури, та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та за несвоєчасну видачу трудової книжки. Не погоджується з висновком апеляційного суду щодо посади ОСОБА_1 , однак, з врахування того, що воно набрало законної сили, приймає це до уваги. Зауважив, що матеріали справи не містять табелів обліку робочого ОСОБА_1 . Вважає, що розмір ненарахованої та невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 як вчителю української мови та літератури слід обраховувати за розміром середньої заробітної плати вчителя української мови та літератури з надбавками за перевірку зошитів та за стаж роботи станом на день прийняття рішення судом. Також рішенням по попередній справі № 342/98/23 встановлено, що у період з 1995 року по 2021 роки позивач ОСОБА_3 тільки періодично отримувала заробітну плату як вчителя української мови та літератури (щомісячно та щорічно - тільки заробітну плату як педагог-організатор), а тому відповідачем їй ненарахована та невиплачена заробітна плата як вчителя української мови та літератури за 104 місяці.

В судовому засіданні 09.10.2025 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково ствердив, що позивачка працювала одночасно на двох посадах (вчителя української мови та літератури і педагога-організатора), а іноді і на трьох (вчителя української мови та літератури, педагога-організатора та заступника директора по виховній роботі). При цьому ОСОБА_1 отримувала незмінну заробітну плату, що, на його думку, доводить те, що позивачці неправомірно не нараховувалась та не сплачувалась заробітна плата за іншими посадами. Наголосив, що більшість матеріалів щодо роботи ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури знищені або пропали. В бухгалтерській документації робота ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури не відображена. Однак позивачка не могла би отримати звання «старший вчитель», якби не працювала 8 років вчителем української мови та літератури з повним педагогічним навантаженням.

Представник відповідача Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради - адвокат Ткачишин С.М. в судовому засіданні 09.10.2025 року зазначила, що відповідач не оспорює жодних обставин, встановлених в рішенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області та постанові Івано-Франківського апеляційного суду по справі № 342/98/23, які стосуються роботи ОСОБА_1 у відповідача. Зауважила, що ОСОБА_1 з 20.01.1992 року і по день звільнення займала посаду педагога-організатора, яка стала її основною посадою з 20.01.1995 року. Протягом роботи в школі/ліцеї ОСОБА_1 також періодично залучалась до викладання української мови та літератури для заміщення тимчасово відсутніх вчителів, що підтверджується інформацією, відображеною у Книгах обліку по нарахуванню заробітної плати. Ці відомості були занесені центральною бухгалтерією відділу освіти відповідно до тарифікації та поданих табелів обліку робочого часу. За заміщення тимчасово відсутніх вчителів ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась заробітна плата погодинно. При цьому у Книгах обліку по нарахуванню заробітної плати години зайнятості ОСОБА_1 як вчителя української мови та літератури відображені в колонці «Заміна». Оскільки позивачка 01.07.1998 року отримала диплом спеціаліста за спеціальністю «Українська мова та література» та здобувала кваліфікацію філолога, викладача, то вона мала право та підвищувала свою кваліфікацією за цією спеціальністю, працюючи на основній посаді педагога-організатора. Вважає, у спірний період позивачка періодично залучалась до викладання української мови та літератури для заміщення тимчасово відсутніх вчителів як учитель тієї самої спеціальності за освітою та мала кваліфікацію вчителя української мови та літератури, за що отримувала періодичну оплату, яка їй була виплачувалась разом із заробітною платою педагога-організатора. Оскільки у цьому разі права ОСОБА_1 не були порушені відповідачем, просила в позові відмовити за його безпідставністю.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом вживались заходи щодо належного та об`єктивного розгляду справи, шляхом забезпечення явки учасників справи в судові засідання, вирішення клопотань сторін, що стосуються розгляду справи: витребування доказів, забезпечення обов`язкової явки представника відповідача для надання пояснень щодо предмету розгляду справи, надання можливості ознайомитися із наданими сторонами доказами, уточнення та надання додаткових пояснень щодо заявлених позовних вимог.

Вислухавши у судових засіданнях, які були призначені для розгляду справи, пояснення представника позивачки та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 3 КЗпП України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У відповідності до положень статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено в ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Частинами 1, 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/98/23 від 25.09.2023 року за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, про визнання наказу від 07.06.2022 року № 07К Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради безпідставним та незаконним (Т.6 а.с. 223-230), та Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 року по цій же справі (Т.6 а.с. 231-239) встановлено наступне.

У трудовій книжці, оформленій на ім`я позивачки ОСОБА_1 (Т.8 а.с. 70-71) містяться записи про те, що 20.01.1992 року ОСОБА_1 прийнята на роботу в Ясеневопільнівську неповну середню школу на посаду педагога-організатора на час відпустки до трьох років ОСОБА_5 порядком переведення з посади вихователя групи продовженого дня Городенківської СШ № 2 на підставі наказу від 20.01.92 р. (порядковий запис № 3). Згідно з копією наказу по Ясеневопільнівській неповній середній школі № 5-к від 29 січня 1992 року "про призначення ОСОБА_1 ", остання призначена на посаду педагога-організатора з 20 січня 1992 року на час відпустки до трьох років ОСОБА_5 порядком переведення з посади вихователя групи продовженого дня Городенківської СШ № 2 (Т. 2 а.с. 97). Аналогічний запис міститься і у особовій справі ОСОБА_1

01.09.1993 року Ясеневопільнівська неповна середня школа реорганізована в середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів на підставі рішення райвиконкому № 343 від 28.09.1993 року (порядковий запис № 4). У особовій справі ОСОБА_1 міститься такий же запис.

01.09.1995 року ОСОБА_1 призначена на посаду вчителя української мови та літератури порядком переведення з посади педагога організатора на час відсутності основного працівника із збереженням основного місця роботи педагога-організатора на підставі наказу по школі №13-к від 04.09.1995 року (порядковий запис у трудовій книжці № 5). Аналогічний запис міститься у особовій справі. Згідно з копією наказу по Ясеневопільнівській неповній середній школі від 4 вересня 1995 року ОСОБА_1 призначена на посаду вчителя української мови і літератури з 01 вересня 1995 року порядком переведення з посади педагога організатора цієї школи на час відсутності основного працівника ОСОБА_4 із збереженням попереднього місця роботи педагога-організатора (Т.1 а.с. 12).

У виписці з наказу по школі від 01 червня 1998 року міститься інформація про надання ОСОБА_1 , вчителю української мови, додаткової оплачуваної відпустки для участі у екзаменаційній сесії з 01 по 30 червня 1998 року.

Згідно з дипломом спеціаліста ОСОБА_1 у 1998 році закінчила Чернівецький державний університет ім. Ю.Федьковича і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Українська мова і література» та здобула кваліфікацію філолога, викладача.

У особовій справі позивачки міститься посвідчення на ім`я ОСОБА_1 про закінчення курсів педагогів-організаторів при Івано-Франківському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти з 18 лютого по 07 березня 2002 року і її заява від 08.10.2003 року про атестацію у 2003-2004 навчальному році за першою кваліфікаційною категорією «педагог-організатор».

Також у матеріалах справи наявна копія наказу № 52-к по Ясеневопільнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів від 27 січня 2003 року про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора з виховної роботи на 0,5 ставки з січня 2003 року порядком переведення з посади педагога-організатора цієї школи на час відсутності основного працівника ОСОБА_6 із збереженням попереднього місця роботи педагога-організатора (Т.2 а.с. 99). Записи у трудовій книжці про це відсутні.

Відповідно до свідоцтв про підвищення кваліфікації ОСОБА_1 підвищувала кваліфікацію як учитель української мови і літератури, керівник гуртка з предмета, а також як педагог-організатор у 2004, 2007, 2009, 2012, 2020 роках. У особовій справі містяться документи про атестацію ОСОБА_1 як педагога-організатора, так і учителя української мови і літератури, у яких зазначено, що вона обіймає посаду педагога-організатора, зокрема у наближеному до дня звільнення атестаційному листі від 26 березня 2019 року її посада зазначена як педагог-організатор і наявний сертифікат про проходження курсів підвищення кваліфікації 14.09.2020 року по 18.09.2020 року як педагога-організатора.

09.04.2004 року ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію "вчитель першої категорії" на підставі наказу по школі № 134 від 09.04.2004 року (порядковий запис № 6). 02.04.2009 року підтверджено кваліфікаційну категорію «спеціаліст І категорії», встановлено кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» (порядковий запис № 7). 04.04.2013 року присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії», відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» (порядковий запис № 8). 03.04.2018 року в трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що вона відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії», присвоєне педагогічне звання «старший вчитель» на підставі наказу по відділу освіти від 03.04.2018 р. (порядковий номер запису у трудовій книжці не зазначено). 05.04.2019 року в трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що вона відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» на підставі наказу по відділу освіти від 06.04.2019 р. (порядковий запис № 9).

Копіями Витягів із книги обліку по зарплаті (Т.1 а.с. 117-152) стверджується, що:

- за 1995 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 1996 рік - ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 1997 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 1999-2000 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2000-2001 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2001-2002 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2002-2003 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови;

- за 2004 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2005 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2005-2006 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2006-2007 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2007-2008 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2008-2009 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури;

- за 2009-2010 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2010-2011 (навчальні роки) ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2011-2012 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2018-2019 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор;

- за 2019-2020 рік ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор.

Із змісту відповіді відділу освіти Городенківської міської ради № 61/06 від 19.02.2024 року встановлено, що відповідно до наказу Ясенево-Пільнівської ЗОШ І-ІІІ ст. від 30.08.2021 року №82 «Про створення тарифікаційної комісії», у навчальному закладі було створено комісію, яка затвердила обсяг педагогічного навантаження кожного педагогічного працівника у даному навчальному закладі. Відповідно до тарифікаційного списку вчителів та інших працівників Ясенево-Пільнівської ЗОШ І-ІІІ ст. станом на 01 вересня 2021 року, ОСОБА_1 була тарифікована на посаді як «педагог-організатор» Згідно тарифікаційного списку вчителів та інших працівників Ясенево-Пільнівської ЗОШ І-ІІІ ст. Городенківської міської ради на 01.09.2021 року ОСОБА_1 (педагог-орагнізатор), категорія старший вчитель; тарифний розряд 14; посадовий оклад - 7100,00 грн.

Із змісту протоколу засідання адміністративної наради при директору Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городенківської міської ради №7 від 21.06.2021 року встановлено, що педагогічним працівникам школи ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які мають диплом за спеціальністю з предметів українська мова та література, математика, захист України, початкове навчання, було доведено до відома та роз`яснено право подати письмову заяву про згоду або відмову викладати вакантні години з відповідних предметів.

Згідно акту №1 від 22.06.2021 року, складеного працівниками Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів у складі директора школи ОСОБА_12 , завідуючої бібліотекою ОСОБА_9 , заступника директора школи з виховної роботи ОСОБА_8 , заяви педагога-організатора ОСОБА_1 , яка має спеціальність за дипломом «Вчитель української мови та літератури», на вакантні години української мови та літератури не поступало.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 року по справі № 342/98/23 змінено Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2023 року та доповнено резолютивну частину рішення абз. 2, 3 наступного змісту: «Змінити формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 та вважати її звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року. Цією ж постановою стягнуто з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 по 27 листопада 2021 року в розмірі 5021,40 гривень та за несвоєчасну видачу трудової книжки з 28 листопада 2021 року по 12 березня 2024 року в розмірі 285 717,66 гривень, а всього 290 739,06 грн. В іншій частині рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області залишено без змін.

Також у вище зазначеній постанові вказано, що жодного наказу про те, що ОСОБА_1 прийнята на вакантну посаду учителя української мови і літератури відповідачем не видавалося, позивачці було відомо про її тарифікацію по посаді педагога-організатора і з 2010 року по день звільнення відсутні докази про її роботу на посаді учителя української мови та літератури. Виконання обов`язків учителя української мови та літератури з 01.09.1995 року в порядку переведення з посади педагога організатора на час відсутності основного працівника ОСОБА_4 із збереженням основного місця роботи педагога-організатора на підставі наказу по школі №13-к від 04.09.1995 року не дає підстав вважати, що позивачка була призначена на посаду учителя української мови та літератури як на основне місце роботи.

Отже судами у справі № 342/98/23 було встановлено, що ОСОБА_1 обіймала посаду педагога організатора, яка була її основною посадою, а також періодично отримувала заробітну плату за посадою вчителя української мови. Періоди, протягом якого позивачка отримувала заробітну плату за цими двома посадами сторонами по справі не оспорюються.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України (в редакції, яка діяла у період спірних правовідносин між сторонами по справі), трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу (чч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України).

Статтею 105 КЗпП України, в редакції, яка діяла на день виникнення спірних правовідносин,було передбачено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації відповідно до законодавства.

Під поняттям суміщення розуміють виконання працівником на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи.

Тобто, суміщення один зі способів залучення вже працевлаштованого працівника до виконання обов`язків за іншою (відмінною від обійманої) вакантною посадою в межах раніше укладеного трудового договору. Робота здійснюється на тому самому підприємстві в основний робочий час у той самий проміжок робочого часу, що відведений для основної роботи за рахунок збільшення інтенсивності праці та обсягу виконуваної роботи при незмінній тривалості робочого часу, як правило, в межах тієї ж категорії персоналу, до якої відноситься даний працівник. При цьому окремий трудовий договір з працівником не укладається, лише видається наказ про допущення працівника до роботи за суміщенням та встановлюється доплата до основної заробітної плати.

Робота за суміщенням у табелі обліку використання робочого часу не відображається. Запис про роботу за суміщенням, до трудової книжки працівника, не вноситься.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізособи. Працівники які працюють за сумісництвом одержують зарплату за фактично виконану роботу.

При зовнішньому сумісництві робота виконується на іншому підприємстві чи в суб`єкта підприємництва (не за основним місцем роботи).

При внутрішньому сумісництві робота виконується на тому самому підприємстві де працівник працює як основний працівник і як сумісник, але роботу за сумісництвом здійснює у вільний від основної роботи час.

На працівника-сумісника оформляється окрема Особова картку за ф. № П-2 (або альтернативний документ) та особова справа.

Облік робочого часу за сумісництвом ведеться окремо від обліку робочого часу за основною посадою.

Передумовою як для суміщення професій (посад), так і для сумісництва є наявність у штатному розписі вакантної посади. За відсутності вакансії суміщення або сумісництво неможливо.

Статтями 32, 33 КЗпП України було передбачено умови та порядок здійснення тимчасового переведення працівника на іншу роботу. Також ст. 105 КЗпП України було передбачено виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Як зазначається в коментарі до КЗпП, виконання обов`язку тимчасово відсутнього працівника без звільнення працівника від своєї основної роботи це заміна працівника, відсутнього у зв`язку з хворобою, відпусткою, відрядженням та з інших причин, коли відповідно до чинного законодавства за ним зберігається місце роботи (посада), без звільнення від основних трудових обов`язків. В той же час під час суміщення суміщувана посада (робоче місце за відповідною професією) має бути включена до штатного розпису, проте залишається незаповненою, тобто вакантною. Водночас посада, за якою відбувається виконання обов`язків, є в штатному розписі та зайнята тимчасово відсутнім працівником. Іншими словами, виконання обов`язків покладається на час відсутності основного працівника, який обіймає цю посаду.

Тимчасове переведення працівника на іншу посаду (роботу), не обумовлену трудовим договором, допускається за згодою працівника. Строк тимчасового переведення працівника на іншу посаду (роботу), не обумовлену трудовим договором, встановлюється за домовленістю між працівником та работодавцем, крім випадків, передбачених КЗпП України. Він визначається конкретним терміном або вказівкою на настання певної події. Оформлення тимчасового переведення працівника на іншу посаду (роботу) передбачає: подання працівником відповідної заяви про тимчасове переведення на іншу посаду, видання керівником наказу про тимчасове переведення працівника, внесення запису в трудову книжку працівника про тимчасове переведення, відображення відомостей про тимчасове переведення працівника на іншу роботу в його особовій картці та облікових документах його особової справи.

Працівнику, який був тимчасово переведений на іншу посаду для виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, провадиться доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, про що має бути вказано у наказі (ст. 105 КЗпП України).

Порядок здійснення доплати встановлюється в колективному договорі або іншому локальному акті, що регулює питання оплати праціз врахуванням обмежень, встановлених законодавством щодо окремих категорій працівників.

Виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника в табелі обліку використання робочого часу не відображається, оскільки здійснюється протягом робочого часу поряд із виконанням обов`язків за основною посадою. Записи про виконання таких обов`язків до трудової книжки та особової картки № П-2 також не вносяться.

Після настання строку, на який був переведений працівник, або після настання відповідної події, окремий наказ про припинення переведення працівника на іншу роботу не видається.

Виконання обов`язків припиняється в день виходу на роботу працівника, обов`язки якого виконувалися. У разі виходу на роботу основного працівника у зв`язку з припиненням відпустки (достроково або після закінчення терміну відпустки), працівник, якого було прийнято на місце основного працівника за строковим трудовим договором, підлягає звільненню на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, або вважається переведеним на своє основне місце роботи, якщо про це зазначено в наказі про його переведення на іншу роботу (посаду).

З врахуванням вищенаведеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи щодо роботи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що остання не працювала в школі/ліцеї ні на умовах сумісництва, ні на умовах суміщення, а крім своєї основної роботи педагога-організатора періодично виконувала обов`язки тимчасово відсутнього працівника - вчителя української мови та літератури. Після виходу з відпустки основного працівника вчителя української мови та літератури в Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Городенківської міської ради Івано-Франківської області, позивачка була повернута на основну посаду, яка була за нею збережена, а саме на посаду педагога-організатора.

Суд критично відноситься до пояснень представника позивачки про те, що вона з вересня 1995 року по січень 2020 року, тобто в загальному протягом 104 місяців, не цікавилась нарахуваннями своєї заробітної плати, вважаючи, що їй нараховується та виплачується заробітна плата за двома посадами. З витягів з книг обліку заробітної плати ОСОБА_1 встановлено, що вона в 1995, 1997, 1999-2000, 2001-2002, 2009-2020 роках отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор, а в 1996, 2002-2009 роках - отримувала заробітну плату, обіймаючи посаду педагог організатор та вчитель української мови та літератури. Отже Позивачка не могла не зауважити зменшення або збільшення розміру отримуваної заробітної плати.

Також суд не вважає слушними доводи позовної заяви про те, що позивачка з вересня 1995 року по січень 2020 року працювала одночасно на двох посадах (педагога-організатора та вчителя української мови та літератури), бо в інакшому випадку вона не змогла б атестовуватися по лінії вчителя української мови та літератури та врешті-решт отримати найвище звання "старший вчитель", а на посаді педагога-організатора - категорію "спеціаліст вищої категорії", виходячи з наступного.

Статтею 25 Закону України «Про загальну середню освіту» (в редакціях, які були чинні на момент триваючих спірних правовідносин) визначено, що педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення освітнього процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності в такому співвідношенні до тарифної ставки: класне керівництво - 20-25 відсотків; перевірка зошитів - 10-20 відсотків; завідування: майстернями - 15-20 відсотків; навчальними кабінетами - 10-15 відсотків; навчально-дослідними ділянками - 10-15 відсотків; за роботу в інклюзивних класах (групах) - у граничному розмірі 20 відсотків. Розміри та порядок встановлення доплат за інші види педагогічної діяльності визначаються Кабінетом Міністрів України. Розміри тарифних ставок інших педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти встановлюються Кабінетом Міністрів України. Розподіл педагогічного навантаження у закладі загальної середньої освіти затверджується його керівником. Педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.

Педагогічне навантаження вчителя встановлюється на один навчальний рік, що підтверджується передбаченим законом обов`язком керівника навчального закладу доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році (п. е ст. 20 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністра освіти України від 20.12.1993 року №455).

Відповідно до п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої Міністерством освіти України від 15.04.1993 року за № 102, навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Пунктом 4 зазначеної Інструкції передбачено, що ставки заробітної плати й посадові оклади педагогічних працівників встановлюються керівниками закладів та установ освіти при тарифікації за наслідками атестації.

Педагогічний стаж це сумарна тривалість трудової діяльності педагогічних, науково-педагогічних працівників у закладах освіти (інших установах та організаціях) на визначених посадах, пов`язаних з освітнім та навчально-виховним процесом.

Педагогічним та науково-педагогічним працівникам, які працюють у закладах освіти понад три роки, встановлюються щомісячні надбавки за вислугу років. Надбавка за вислугу років розраховується залежно від стажу педагогічної роботи працівника.

Статтею 61 Закону України Про освіту передбачено, що педагогічним і науково-педагогічним працівникам встановлюються щомісячні надбавки за вислугу років у розмірах: понад 3 роки 10 відсотків; понад 10 років 20 відсотків; понад 20 років 30 відсотків посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, час роботи на яких зараховується до педагогічного стажу. Пунктом 4 цього Переліку передбачено, що посади вчителів всіх спеціальностей та посада педагога-організатора відноситься до посад педагогічних працівників.

Також певне уточнення щодо посад, час роботи на яких зараховується до педагогічного стажу, описано у Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 р. № 78.

Стаж педагогічної роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, визначається на підставі трудової книжки (у разі наявності) або відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та інших документів, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 6 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 р. № 78).

Статтею 50 Закону України "Про освіту" передбачено, що атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямованих на всебічне та комплексне оцінювання педагогічної діяльності педагогічних працівників. Атестація педагогічних працівників може бути черговою або позачерговою. Педагогічний працівник проходить чергову атестацію не менше одного разу на п`ять років, крім випадків, передбачених законодавством. За результатами атестації визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, присвоюються або підтверджуються кваліфікаційні категорії, присвоюються педагогічні звання. Перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників визначається Кабінетом Міністрів України.

У постанові КМУ від 23 грудня 2015 року № 1109 визначено перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників.Кваліфікаційні категорії: спеціаліст вищої категорії, спеціаліст першої категорії, спеціаліст другої категорії, спеціаліст. Педагогічні звання: викладач-методист, учитель-методист, вихователь-методист, педагог-організатор-методист, практичний психолог - методист, керівник гуртка - методист, старший вожатий - методист, старший викладач, старший учитель, старший вихователь, майстер виробничого навчання I категорії, майстер виробничого навчання II категорії.

Відповідно до п. 4.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників від 06.10.2010 року № 930, атестація на відповідність посаді з присвоєнням кваліфікаційних категорій проводиться щодо вчителів та викладачів усіх спеціальностей, а також щодо вчителів-дефектологів, методистів, вихователів, вихователів-методистів, соціальних педагогів, практичних психологів, логопедів, завідувачів логопедичними пунктами, педагогів-організаторів, концертмейстерів, художніх керівників, музичних керівників, інструкторів з фізкультури, праці та слухових кабінетів, які мають вищу педагогічну освіту або іншу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра.

Судами у справі № 342/98/23, в якій сторонами є сторони по цій справі, встановлено, що відповідно до свідоцтв про підвищення кваліфікації ОСОБА_1 підвищувала кваліфікацію як учитель української мови і літератури, керівник гуртка з предмета, а також як педагог-організатор у 2004, 2007, 2009, 2012, 2020 роках. У особовій справі містяться документи про атестацію ОСОБА_1 як педагога-організатора, так і учителя української мови і літератури, у яких зазначено, що вона обіймає посаду педагога-організатора, зокрема у наближеному до дня звільнення атестаційному листі від 26 березня 2019 року її посада зазначена як педагог-організатор і наявний сертифікат про проходження курсів підвищення кваліфікації 14.09.2020 року по 18.09.2020 року як педагога-організатора.

09.04.2004 року ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію "вчитель першої категорії" на підставі наказу по школі № 134 від 09.04.2004 року (порядковий запис № 6). 02.04.2009 року підтверджено кваліфікаційну категорію «спеціаліст І категорії», встановлено кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" (порядковий запис № 7). 04.04.2013 року присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії», відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» (порядковий запис № 8). 03.04.2018 року в трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що вона відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії», присвоєне педагогічне звання «старший вчитель» на підставі наказу по відділу освіти від 03.04.2018 р. (порядковий номер запису у трудовій книжці не зазначено). 05.04.2019 року в трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що вона відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» на підставі наказу по відділу освіти від 06.04.2019 р. (порядковий запис № 9).

Отже ОСОБА_1 , займаючи основну (штатну) посаду педагога-організатора, маючи диплом спеціаліста за спеціальністю «Українська мова та література» та кваліфікацію філолога-викладача, періодично заміщуючи тимчасово відсутніх вчителів української мови та літератури, маючи відповідний педагогічний стаж, до якого входить як робота вчителя української мови та літератури, так і робота педагога-організатора, мала право та підвищувала свою кваліфікацію як за основною посадою педагога-організатора, так і як вчитель української мови та літератури, тобто за спеціальністю за дипломом спеціаліста.

З врахуванням наведеного, суд вважає твердження представника позивачки ОСОБА_2 про те, що позивачка не могла би отримати звання «старший вчитель», якби не працювала 8 років вчителем української мови та літератури з повним педагогічним навантаженням, неспроможними.

Отже судом встановлено, що у спірні періоди роботи позивачки у Ясеневопільнівській школі/ Ясеневопільнівському ліцеї Городенківської міської ради працювала на посаді педагога-організатора та періодично залучалась до викладання української мови та літератури для заміщення тимчасово відсутніх вчителів, як учитель тієї самої спеціальності за освітою та мала кваліфікацію вчителя української мови та літератури. При цьому за години викладання української мови та літератури в порядку заміни тимчасово відсутніх основних (штатних) учителів української мови та літератури, ОСОБА_1 нараховувалась погодинна оплата, яка була відображена в Книгах обліку по нарахуванню заробітної плати, та була виплачена ОСОБА_1 разом із заробітною платою педагога-організатора. Належних та достатніх доказів на спростування цього та на підтвердження того, що ОСОБА_1 одночасно працювала з повним педагогічним навантаженням, як педагог-організатор та як вчитель української мови та літератури, і їй не була нарахована та виплачена заробітна плата як вчителю української мови та літератури позивачкою та її представником не надано.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціяхзвільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За вимогами про заробітної плати позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивачки, судовий збір слід покласти на рахунок держави.

Керуючись, ст.ст. 3, 21, 24, 32, 33, 102-1, 105 КЗпП України, на підставі ст.ст. 4-7, 12, 13, 19, 43, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, розташованого по вул. Січових Стрільців, 55, с. Ясенів-Пільний Коломийського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 23924132, про стягнення 1430936,0 (одного мільйона чотириста тридцять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 00 копійок) ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з вересня 1995 року по січень 2000 року за роботу вчителя української мови і літератури, тобто в загальному за 104 місяці з повним педагогічним навантаженням за їїроботу на посаді вчителя української мови і літератури - відмовити.

Судовий збір покласти на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА

Повний текст судового рішення cкладено «13» жовтня 2025 року.