Справа № 643/2027/25
Провадження № 2-с/643/171/25
УХВАЛА

08.10.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м.

Харкова 12.02.2025 року у справі № 643/2027/25

за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»

до ОСОБА_1

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2020 р. по 31.12.2024 р.,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/2027/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2020 р. по 31.12.2024 р. в розмірі 42 836, 53 грн., а також судового збору у розмірі 302, 80 грн.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 4273-IX від 26.02.2025 змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

07.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування вищезазначеного наказу з підстав наявності спору про право. Одночасно просила суд поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 12.02.2025 року у справі № 643/2027/25, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту статті 127 ЦПК вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено заявником, та чи підлягає він відновленню.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу заявник посилається на те, що про наявність наказу дізналась лише 04.09.2025 року під час отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від приватного виконавця та не була належно повідомлена про його видачу судом. Судовий наказ та заяву про видачу судового наказу заявник ознайомилась та отримала 25.09.2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що копія оспорюваного судового наказу була направлена судом на адресу боржників 12.02.2025 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів отримання боржником копії судового наказу.

12.09.2025 року боржник звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою від 15.09.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова вищезазначену заяву повернув боржнику без розгляду.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №500/1912/22 від 29 вересня 2022 року).

За таких обставин, оцінивши наведені боржником причини, внаслідок яких ним було пропущено встановлений законом процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу, суд вважає їх поважними, у зв`язку з чим поновлює боржнику пропущений процесуальний строк.

Відповідно до частини 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

При цьому, положення Цивільного процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 170 ЦПК).

Зважаючи на те, що заява боржника про скасування судового наказу відповідає вимогам до форми і змісту заяви про скасування судового наказу, встановленим частинами 3-5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, суд, керуючись приписами частини 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова від 12.02.2025 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житло-комунальні послуги в розмірі 42 836, 53 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 127, 171, 172, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 12.02.2025 року у справі № 643/2027/25.

3. Скасувати судовий наказ № 643/2027/25 (н/п № 2-н/643/379/25) від 12.02.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2020 року по 31.12.2024 року в розмірі 42 836, 53 грн., а також судовий збір у розмірі 302, 80 грн.

4. Роз`яснити Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Новіченко