МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17 лютого 2025 року Справа №367/13409/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання права на шлюб,

в с т а н о в и в :

23.12.2024 року ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася із заявою, зазначивши заінтересованими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання права на шлюб, в якій просила суд: надати їй право на укладення шлюбу із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.02.2025 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за вказаною заявою разом із ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2024 року про передачу справи за підсудністю та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважаю, що у відкритті провадження у вказаній справі необхідно відмовити, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Право на шлюб визначено в статті 23 СК України. Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років (ст. 22 СК України).

Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Сімейним кодексом України встановлено шлюбний вік, тобто вік, з якого особа має право укладати шлюб, для чоловіків та жінок вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Законодавче визначення мінімального віку, з якого особа може вільно укласти шлюб, пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним як для вільного (усвідомленого) укладення шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, в окремих випадках, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов`язком є з`ясування наявності підстав для задоволення заяви, а у даному конкретному випадку встановити наскільки укладення шлюбу відповідатиме інтересам неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб.

У відповідності до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (статті 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам частині 2 статті 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом.

Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у частині 2 статті 34 ЦК України У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Особи, які подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Як вбачається з паспорта громадянина України № НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на день постановлення даної ухвали, остання досягла встановленого ст. 22 СК України шлюбного віку.

Тобто, заявниця ОСОБА_1 , яка є повнолітньою особою, має право на укладення шлюбу на загальних підставах без надання дозволу суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України установлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 186 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті провадження у справі надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Суд також звертає увагу заявниці, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадженні у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання права на шлюб.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, заяву та додані до неї матеріали негайно надіслати заявникові. Копію заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко