Номер провадження № 2-о/521/589/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа Одеська міська рада (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) про встановлення факту спільного проживання

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту спільного проживання, в якій заявниця просить суд: встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала спільно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті ОСОБА_2 , - на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після надходження заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

08.10.2025 року справа №521/17633/25 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виснує про наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі№ 761/16799/15-ц).

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається із заяви про встановлення юридичного факту, ОСОБА_1 просить суд встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала спільно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті ОСОБА_2 , - на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, заявниця обґрунтовує свою заяву тим, що на момент смерті ОСОБА_2 - на ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у неї укладено шлюб, остання пропустила визначений Законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вважала це несуттєвою обставиною та була зареєстрована за іншою адресою в місті Одесі, що унеможливлює прийняття нею спадщини після смерті чоловіка.

Також, із заяви слідує, що заявник, бажаючи прийняти спадщину після померлого чоловіка з усною заявою звернулася до державного нотаріуса, яка повідомила їй про необхідність встановлення відповідного юридичного факту в судовому порядку.

Водночас, судом встановлено, що за текстом заяви про встановлення юридичного факту, заявниця жодним чином не посилається на будь-яких письмовий доказ щодо відмови їй нотаріусом у вчиненні будь-яких нотаріальних дій.

Суд зазначає що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_2 , з подальшою метою отримання спадку.

У той же час підстави та порядок спадкування за законом регулюються положеннями Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому суд враховує, що за змістом ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Той факт, що заявниця має намір прийняти спадщину дає підстави вважати про наявність спору про право, оскільки у такому випадку у заявника існує спір про право з відповідною територіальною громадою.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 521/13620/18

У силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , слід відмовити та роз`яснити заявнику право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Керуючись 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа Одеська міська рада (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) про встановлення факту спільного проживання - відмовити.

Роз`яснити заявнику про право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Шевчук