УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2025 року м.Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Апаллонової Ю.В.,
за участю секретаря Шевченко К.В.,
Суд, зокрема, обґрунтував своє рішення тим, що на момент звернення з позовом у позивача, який є платником аліментів, на утриманні перебуває 2 дітей, і після присудження аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частина доходу, стягнуто аліменти також у розмірі 1/4 частина доходу на утримання дитини ОСОБА_4 .
Так, на момент розгляду справи, був наявний наказ Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25 грудня 2024 року по справі № 337/6682/24 провадження № 2-н/337/975/2024 за заявою ОСОБА_5 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі (однієї чверті) частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд посилається на ст. 52 Конституції України, відповідно до якого, всі діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На сьогоднішній день, ситуація зазнала змін.
Так, 25 червня 2025 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, було винесено Рішення по справі № 337/1379/25 Провадження № 2/317/1091/2025 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, відповідно до якого Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ,на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі судового наказу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2024 року по справі № 337/6682/24 з 1/4 частини на 1/6 частину від заробітку (доходу) щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
26.08.2025 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких вона просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі, посилаючись на те, що обставини наведені у заяві ОСОБА_2 не є нововиявленими обставинами.
В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву, в які просив розглянути заяву без його участі, заяву підтримує і просить задовольнити. .
ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку проти задоволення заяви заперечує, вказавши, що наведені ОСОБА_2 не є нововиявленими обставинами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 оцінивши наведені підстави, суд дійшов наступного висновку.
Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.
За частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
У постанові Верховного Суду від 01 березня 2024 року у справі № 334/6285/23 викладено висновок про те, що "тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин".
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц зазначено, що "нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо)".
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03).
Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду від 11 листопада 2013 року по справі № 335/8721/13-ц з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 20.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувачем аліментів призначено ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 народилась інша дитина- ОСОБА_4
25.12.2024 року Хортицьким районним судом по справі № 337/6682/24 провадження № 2-н/337/975/2024 було винесено судовий наказ за заявою ОСОБА_5 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2025 року по справі № 335/12865/24 провадження № 2/335/588/2025 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 , а саме зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/8721/13 з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 20.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття і стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування навідкритий на його ім`я картковий рахунок НОМЕР_1 у АТ«Універсал Банк». У решті інших позовних вимог, а саме зменшення розміру стягнення аліментів до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, було відмовлено.

Зменшуючи розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 суд виходив серед іншого з того, що на момент звернення з позовом у позивача, який є платником аліментів, на утриманні перебуває 2 дітей, і після присудження аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частина доходу, стягнуто аліменти також у розмірі частина доходу на утримання дитини ОСОБА_4 . Враховуючи, що з позивача за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку та 1/4 частина заробітку за судовим наказом, що становить 7/12 частин заробітку позивача, тобто перевищує 50% його заробітку, суд виснував про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням зміни сімейного стану позивача.

З відомостей ЄДРСР та сайту «Судова влада України» встановлено, що 19.03.2025 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Хортицького районного суду м.Запоріжжя до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів.

25 червня 2025 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі № 337/1379/25 провадження № 2/317/1091/2025 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, відповідно до якого Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі судового наказу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2024 року по справі № 337/6682/24 з 1/4 частини на 1/6 частину від заробітку (доходу) щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31.07.2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2025 року.

У змісті апеляційної скарги від 04.07.2025 року ОСОБА_2 , яка наявна у матеріалах справи не міститься відомостей щодо ухвалення рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2025 року та звернення з таким позовом позивача 19.03.2025 року.

У поданій заяві про перегляд вищевказаного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2025 року за нововиявленими обставинами, заявник вказує, що ним здобуті докази, які мали б важливе значення при ухваленні рішення, що переглядається. Дані докази не були відомі йому та суду на момент розгляду справи по суті в суді першої інстанції та винесення рішення та на думку заявника є нововиявленими обставинами - а саме рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2025 року, яким зменшено розмір аліментів на утримання іншої дитини.

Разом із тим, рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2025 року на яке посилається заявник в обґрунтування наявності нововиявлених обставин, і яке було ухвалено і отримано заявником вже після розгляду справи у суді, тобто у червні 2025 року, є новим письмовим доказом, і беззапереченим є факт відсутності на час розгляду справи даного рішення суду, оскільки воно було ухвалено лише 25.06.2025 року і обставини встановлені судом в іншій справі не існували в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення суду 21.03.2025, оскільки інше рішення ухвалено через три місяці після ухвалення судового рішення у справі № 335/12865/24. Тим більше, із позовом до Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_2 звернувся 19.03.2025 року, тобто у день закінчення судового розгляду справи № 335/12865/24 і переходу суду до стадії ухвалення рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, яке було проголошено 21.03.2025 року.

Суд вважає, що рішення суду, за яким зменшено розмір аліментів на утримання іншої дитини заявника ОСОБА_4 постановлене після ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів на дитину не може вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Суд наголошує, що нe вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Окрім цього, в силу частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Заявнику достеменно було відомо про вказані обставини, на які він посилається як на нововиявлені (обставина перебування в нього на утриманні іншої дитини та розмір аліментів, які стягуються на її утримання) на час розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

В даному випадку обставини, на які посилається заявник, фактично є новими доказами, з оцінки яких може впливати необхідність зміни розміру аліментів в порядку ст.192 СК України.

Таким чином, вищенаведені заявником обставини надають йому право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються.

Посилання на порушення прав іншої неповнолітньої дитини що перебуває на утриманні заявника, у зв`язку зі зменшенням розміру аліментів на утримання іншої дитини необґрунтовані, з огляду на те, щоу разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, заявник не позбавлений права звернутися до суду із позовними вимогами про зменшення розміру аліментів на утримання дитини стягнутих за судовим рішенням.

Згідно з ч.3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тож загальна частка доходів, що стягуються із заявника на утримання його дітей, не суперечить чинному законодавству.

Будь яких інших фактичних даних (доказів), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення відповідач у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не навів.

Усе зазначене заявником не визнається істотними для справи обставинами у сенсі статті 423 ЦПК обставини і не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України і не може бути підставою для перегляду судового рішення, тобто, заявником не надано суду достатніх доказів і не зазначено істотних обставин, які є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у розумінні ст.423 ЦПК України, і не доведено, що наведені у заяві обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заява ОСОБА_2 зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та ґрунтується на помилковому розумінні підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а заявник фактично намагається ініціювати питання про повторний перегляд судового рішення у спосіб, не передбачений законом.

Відсутність нововиявлених обставин в силу ст. 423 ЦПК України не дає підстав для скасування рішення суду, що набрало законної сили, а доводи заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим рішенням, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами та не може вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не можуть оцінюватись як нововиявлені в розумінні статті 423 ЦПК України, тому відсутні підстави для задоволення заяви, але при цьому, заявник не позбавлений права звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів, в разі наявності підстав.

Суд роз`яснює заявнику, що ним може бути обрано як спосіб захисту свого законного інтересу звернення до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів стягнутих з нього за судовими рішеннями в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.259, 263,268, 423,429 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі №335/12865/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу стягнення аліментів, відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова