ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/427/25

Провадження № 22-ц/820/1996/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув у порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу №677/427/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року, у складі судді Шовкуна В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красилівського районного суду від 20.10.2020 року у справі №677/1330/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на підставі судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року у цивільній справі №677/1330/20 на утримання дочки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Спосіб стягнення аліментів було визначено у твердій грошовій сумі, оскільки на той момент відповідач не працював. З матеріалів виконавчого провадження щодо примусового виконання даного судового наказу, позивачці стало відомо, що відповідач офіційно працевлаштований та проходить військову службу в Збройних Силах України, має постійний заробіток в розмірі близько 138000 грн.

Оскільки майновий стан відповідача покращився, тому він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красилівського районного суду від 20.10.2020 року у справі № 677/1330/20 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин, не може бути належним обґрунтуванням, без доведення наявності передбачених статтею 192 СК України підстав для зміни розміру аліментів. Судом не враховано, що позивач взагалі не доводила у даній справі наявність передбачених ст.192 СК України підстав для зміни розміру аліментів, а саме погіршення її матеріального стану та покращення матеріального стану відповідача, так як вважала, що при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів необхідності у цьому не має, оскільки право вибору способу їх стягнення є виключним правом одержувача аліментів, реалізація якого не залежить від наявності або відсутності передбачених ст.192 СК України підстав. Апелянт звертає увагу на те, що порівняно із часом визначення розміру та стягнення із відповідача аліментів матеріальний стан сторін не змінився та на даний час матеріальний стан відповідача не покращився. Доходи, які отримані ним більше року до моменту подання позову, не свідчать про рівень доходів на час розгляду справи і не підтверджують покращення матеріального стану відповідача. Позивачка не надала доказів щодо виду та розміру доходів відповідача на час звернення до суду, та не довела зміну майнового стану відповідача, тому позовні вимоги є безпідставними. Крім того апелянт зауважує, що від виконання батьківських обов`язків не ухиляється, надає матеріальну допомогу у розмірі 1598 грн щомісячно, яких вистачає для задоволення матеріальних потреб дитини. Крім того, більшість часу дочка проживає із ним та його батьками під час чого перебуває на його повному утриманні, оскільки позивачка по кілька місяців перебуває за кордоном. Апелянт зазначає, що на даний час не перебуває на військовій службі та не отримує будь-яких доходів.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду усправах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 369 ЦПК України за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що предметом позову у даній справі було не збільшення розміру аліментів, а зміна способу їх стягнення. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. У відповідача інших дітей немає, утримання за виконавчими документами з нього не здійснюються, тому він має можливість сплачувати аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки від всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, як і передбачає чинне законодавство. Зауважує, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку саме за вибором того з батьків з яким проживає дитина, а тому не може заперечуватися. Твердження апелянта про проживання дочки більшість часу з ним та батьками позивачки та перебуває на їх утриманні, а також, що відповідач не перебуває на військовій службі та не отримує будь-яких доходів не підтверджується будь-якими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що з 02 січня 2018 рокусторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року у справі № 677/1330/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 03.11.2020 відкрито виконавче провадження щодо виконання судового наказу №677/1330/20, виданого 23.10.2020, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дочку на користь ОСОБА_2 .

З матеріалів виконавчого провадження № 63480129 від 03.11.2020 року про примусове виконання судового наказу, виданого Красилівським районним судом 20.10.2020 року у справі № 677/1330/20, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 офіційно працює в ТОВ «Зерно-Агротрейд» (), проходить військову службу в ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), має постійний заробіток (в ТОВ «Зерно-Агротрейд» за ознакою доходу «101» (Доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту)), в в/ч НОМЕР_1 за ознакою доходу «185» (доходи у вигляді сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями) в розмірі близько 138000,00 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою належним чином обґрунтовано позовні вимоги щодо зміни способу стягнення та розміру аліментів на утримання дитини, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, від 19 лютого 2025 року у справі №367/10126/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом щодо зміни способу стягнення аліментів, позивачка посилалася на те, що у відповідача покращився майновий стан і він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, у цій справі позивачка заявила вимогу не про зміну (збільшення) розміру аліментів, а про зміну способу їх присудження, тобто зміну розміру аліментів, стягнутих судовим наказом від 20 жовтня 2020 року у справі №677/1330/20, у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини. Зазначене відповідає вимогам статей 181-184, 192 СК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року, може бути змінений за позовом стягувача та, виходячи з обставин справи, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд при ухваленні судового рішення не врахував норми статті 192 СК України, за якими для зміни способу і відповідно розміру аліментів необхідною умовою є зміна матеріального або сімейного стану одного з батьків, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, а позивач доказів цього не надала.

Як зазначено вище, за нормами статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів і за змістом наведеної норми закон не визначає необхідних умов чи підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Таким чином доводи апелянта суперечать даній нормі сімейного законодавства та не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідачем безпідставно зазначено, що позивачем не доведено ні факту покращення матеріального стану платника аліментів, ні погіршення матеріального стану одержувача аліментів, оскільки можливість зміни способу стягнення аліментів із даними обставинами законом не пов`язується.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що дитина тривалий час проживає з батьком та перебуває на його утриманні не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідач не довів даних обставин.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2025 року.

Судді : Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко