Справа № 456/526/25
Провадження № 2/456/759/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/526/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №00-10141713 від 05.11.2023 у розмірі 24062,00 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-10141713 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 05.11.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно з договором №00-10141713 від 05.11.2023 безготівковим перерахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку №5168хххх хххх 0338, що свою чергу свідчить, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Качай Гроші». Всупереч умов Договору №00-10141713 від 05.11.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 24062,00 грн., яка складається з наступного: 6562,50 грн. заборгованість по кредиту; 17500,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 16.08.2024 по 24.12.2024. 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, у відповідності до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №16082024/МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24062,50 грн. ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Відповідач належним чином умови договору не виконував в повному обсязі та має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» в сумі 24062,50 грн.

На адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача Тараненка А.І., в якому зазначено, що відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натисненням іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в Інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Вчинення відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Отже, позивачем доведено, що договір укладено в належній формі. Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з договором на сайті товариства в Особистому кабінеті. Враховуючи викладене, позивач належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем, довів наявність його волевиявлення на укладення кредитного договору та погодження його суттєвих умов згідно Правил надання грошових у позику, без погодження яких позичальник не зміг би отримати кредит згідно з Алгоритмом, наведеним на сайті ТОВ «Качай Гроші».

Представник позивача Тараненко А.І., в судове засідання не з`явися, однак подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задоволити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки кредитний договір з додатками, наданий позивачем до суду у копіях, не був наданий відповідачу і не був укладений ні в паперовій ні в електронній; первісний кредитор коштів по договору не переказував, позивачем не доведено факту видачі кредиту первісним кредитором та руху коштів, розміру заборгованості загального та по її складовим; оскільки коштів відповідачу первісний кредитор не перераховував, позивач не набув від останнього прав вимоги. Доказування позивача ґрунтується на припущеннях: доказів фактичного звернення відповідача до первісного кредитора; доказів ідентифікації і верифікації відповідача жодним із способів передбачених п. 2.1. копії договору у спосіб. Також позивачем не надано доказів відправлення коштів відповідачу з власного рахунку первісного кредитора ТОВ «Качай Гроші». Жодних доказів звернення до первісного кредитора та відповіді про причини неможливості отримання підтвердження переказу коштів з власного рахунку первісного кредитора не надано. Таким чином, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Внутрішні Правила ТОВ «Качай Гроші» не підписані відповідачем не підлягають застосуванню до правовідносин сторін. Надані позивачем копії Правил надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер як внутрішнього правового акту кредитора, не можна вважати складовою кредитного договору. Як вже було зазначено, відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він реально не був ознайомлений, в тому числі внутрішніх правил фінансової установи. Окрім цього позивачем не доведеною набуття права вимоги за кредитним договором. Враховуючи вищенаведене у зв`язку із недоведеністю позовних вимог просить в задоволені позову відмовити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 03.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи по суті відбувся 08.07.2025 без участі сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, сума кредиту - 6250,00 грн., строк кредитування - 120 календарних днів, процентна ставка фіксована, становить 0,625% в день в перші 30 днів, 2,50 % в день з 31 дня по дату повернення, 856,25% річних; комісія 312,00 грн.; загальні витрати за кредитом 15546,88 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 21796,88 грн.

З договору кредитної лінії №00-10141713 від 05.11.2023 вбачається, що такий укладено між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п. 1.2 сума кредитного ліміту складає 6250, 00 грн., строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит 04.03.2024 року або достроково. Згідно з п.п.1.4.1.Знижена процентна ставка становить 0,625% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендом дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку нада Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 30 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 30 день включно. Згідно з п.п.1.4.2. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми Кредиту за кожний день користува Кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 30 дня користування Кредитом, починаючи з 31 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Згідно з п.п. 1.4.3. Позичальних розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки. Згідно з п. 1.5 договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 312,50 грн.

З графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору №00-10141713 від 05.11.2023 вбачається, що за період з 16.08.2024 по 24.12.2024 загальна вартість кредиту становить 24062,50грн., з яких 6562,50 грн. сума кредиту за договором; 17500,00 грн. - проценти за користування кредитом.

Згідно з актом прийому-передачі до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «Качай Гроші» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників в кількості.

Згідно з детальним розрахунком заборгованості за Кредитним договором №00-10141713 від 05.11.2023, позичальник ОСОБА_1 , сума загальної заборгованості складає 24062,50грн., заборгованість за тілом кредиту 6562,50 грн., заборгованість за відсотками 17500,00 грн.

Відповідно до Договору факторингу №22-01/2024 від 24.01.2024, укладеного між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Качай Гроші», у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Качай гроші» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Качай гроші» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Договору факторингу №28112023 від 28.11.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «Качай Гроші», у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Качай гроші» щодо клієнта ОСОБА_1 , з яким укладено договір №00-10141713 від 05.11.2023, який підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора 53804, відправлений на номер телефону.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що 05.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_2 , було укладено договір кредитної лінії №00-10141713, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами вказаного договору ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалося надати ОСОБА_1 , кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 6562,50 грн., а ОСОБА_1 , зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,625% від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами в період з 1 по 30 день включно, а починаючи з 31 дня - у розмірі 2,50% від суми кредиту. На виконання умов договору ТОВ «Качай Гроші» перерахувало на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 6562,50 грн.

Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Надаючи правову оцінку зазначеному, суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Крім того встановлено, що 22.01.2024року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс кредит» уклало договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24062,50 грн.

Крім того встановлено, що 16.08.2024року між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Макс Кредит» уклало договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24062,50 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10141713 від 05.11.2023 підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 24062,50 грн., що складається з: 6562,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17500,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та АБ «Тараненко та партнери»; додатковою угодою №1 до Договору про надання правничої допомоги; актом прийому-передачі наданих послуг, за яким адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надано позивачу послуги, всього на суму 7 000,00 грн.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про необґрунтованість та не співмірність витрат позивача на правову допомогу та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №5810 від 17.01.2025.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, 02090, м.Київ, Харківське шоссе, будинок 19, офіс 2005) заборгованість за кредитним договором №00-10141713 від 05.11.2023 у розмірі 24062 (двадцять чотири тисячі шістдесят дві) грн.. 50 коп., судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 18.07.2025.

Суддя Р. Т. Шрамко