Провадження №: 8/336/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участю секретаря судового засідання Кумечко Ірини Миколаївни,

у присутності:

представника позивача адвоката Клімченка Микити

представника відповідача адвоката Трачук Наталії

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2024 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «СІП»

до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ГВІДОН-ПЛЮС»

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника Трачук Н.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2024р. у справі № 336/3705/23 за нововиявленими обставинами, в якій зазначає, що у вказаній справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що не були відомі на час ухвалення судом рішення.

В обґрунтування заяви зазначила про те, що на адвокатський запит від КП «Водоканал» 28.05.2025р. отримано відповідь, з якої вбачається про загальну вартість спожитої води, що становить 71893,44 гривні, а не як було визначено в позовній заяві позивачем 142108,92 гривні. З отриманням зазначеного листа було встановлено невідповідність нарахувань, які не були враховані судом при вирішенні цивільного спору та безпідставно стягнуто суму боргу у більшому розмірі. Також зазначає про укладення договору щодо водопостачання №10594Ц/3 від 29.10.2020р. без повноважень з боку позивача, оскільки власник майна померла та дія договору відповідального зберігання майна є припиненим з відповідними правовими наслідками. Також зазначені доводи про те, що позивач ТОВ «СІП» не має у власності обєктів нерухомого майна та інженерних мереж для здійснення водопостачання та транзиту води, отже відсутні підстави для отримання оплати за користування інженерними мережеми водопостачання у спірний період.

Зважаючи на те, що зазначені обставини не були предметом судового розгляду, а також те, що між сторонами відсутні ані договірні ані деліктні правовідносини, що виключає факт стягнення заборгованості (витрат) або шкоди, просила суд переглянути рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2024р. за нововиявленими обставинами, скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 суму боргу за послугу з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2022 року по грудень 2022р. у розмірі 71893,44 гривні, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

У квітні 2023 року ТОВ «Консалтінгова компанія «СІП» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ТОВ «ВК «ГВІДОН-ПЛЮС» про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «ВК ГВІДОН-ПЛЮС» на користь ТОВ «КК «СІП» заборгованість у розмірі 284612,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «ВК «ГВІДОН-ПЛЮС» на користь ТОВ «КК «СІП» судовий збір у розмірі по 2134,60 грн з кожного.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року скасовано в частині солідарного стягнення з ТОВ «ВК ГВІДОН-ПЛЮС» на користь ТОВ «КК «СІП» заборгованості в сумі 284612,56 грн та судового збору в сумі 2134,60 грн. Ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні позову ТОВ «КК «СІП» до ТОВ «ВК «ГВІДОН-ПЛЮС» про стягнення заборгованості в сумі 284612,56 грн та судового збору в сумі 2134,60 грн.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «СІП» судового збору в сумі 2134,60 грн змінено, збільшено розмір стягнутого судового збору до 4269,20 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року з підстав зазначених вище.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2025 року було відмовлено у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року, на підставі того, що обставина, що позивач не має у власності об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , вже була предметом судового дослідження по справі, а отже не є нововиявленою обставиною.

02 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця наразі перебуває закордоном, не має прибутків, окрім соціальної допомоги, не має жодних заощаджень, а її майно знаходиться у прифронтовій зоні, у зв`язку з чим, не може приносити прибутку, достатнього для сплати суми, визначеної вищезазначеним рішенням суду. Просила суд розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року строком на один рік.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення. Розстрочено виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «СІП» заборгованості зі сплати спожитих послуг в розмірі 288881,76 грн, на 12 місяців зі щомісячною виплатою ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «СІП» в розмірі 24073,48 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.07.2025 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2025 року скасовано, ухвалено направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.07.2025 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2025 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою: «Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «СІП» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ГВІДОН-ПЛЮС» про стягнення заборгованості залишити без задоволення».

На підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 22.07.2025 року справу було направлено до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для продовження розгляду, за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадження судді Турчинського Максима Ігоровича надійшла вказана справа.

Ухвалою від 14.08.2025 року було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Трачук Наталія вимоги заяви підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Вважає наявними підстави для перегляду рішення суду та ухвалення нового або зміни рішення суду.

Представник позивача адвокат Клімченко Микита у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Судом враховано наступні обставини та норми права.

Відповідно до положень ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За змістом ч.4 зазначеної статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ст.426 ЦПК України встановлені вимоги до заяви про перегляд судового рішення, а саме, заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті, до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, серед іншого, мають бути посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, а також, відповідно до ч.3 зазначеної статті до такої заяви мають бути подані докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 726/938/18).

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1,2 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 року у справі №752/4995/17 зазначила, що нововиявлені обставини треба підтверджувати фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні.

Суд звертає увагу на те, що змагальність сторін і диспозитивність цивільного судочинства є одними з основних засад/принципів (п. п. 4 і 5 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст.12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, діючи на виконання завдань цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи, та дотримуючись основних засад судочинства, якими, серед іншого, є верховенство права, змагальність та диспозитивність сторін, не має права самостійно ініціювати питання про витребування доказів, чи, до прикладу, про призначення у справі експертизи.

Водночас відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані до суду докази, вважає, що наведені у заяві доводи щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та долучені до заяви докази не підтверджують поза розумним сумнівом наявності достатніх правових підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені заявником обставини існували на момент вирішення справи, про які знала (могла знати) сторона відповідача та відповідно здобути зазначені докази. Крім того, на переконання суду, зазначені відповідачем обставини були предметом дослідження в судовому провадженні при вирішенні цивільного спору та за наслідком розгляду яких було ухвалено рішення суду. Доводи заяви про пергляд рішення суду за нововиявленими обставинами зводяться до вимог переоцінки доказів у справі.

За таких обставин, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільний справі слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 258-261, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Максим ТУРЧИНСЬКИЙ