ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8589/25 Справа № 175/1154/25 Суддя у 1-й інстанції - Войтух О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської від 26 червня 2025 року у справі за позовом Керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» про витребування земельної ділянки у власність держави, скасування державної реєстрації права власності та державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської від 26 червня 2025 року позовну заяву Керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» про витребування земельної ділянки у власність держави, скасування державної реєстрації права власності та державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі - повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, керівник Слобожанської окружної прокуратури Катеба Олег Анатолійович в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву у справі, суд виходив з того, що позивач, не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення прокурора до суду) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною 1 статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається з матеріалів конкретної справи, прокурором подано до суду позовну заяву про витребування земельної ділянки у власність держави, скасування державної реєстрації права власності та державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, в порядку статті 387 ЦК України, тобто про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Суд не звернув уваги на ту обставину, що вимога частини 4 статті 177 ЦПК України про обов`язок позивача додати до позову документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України), і не підлягає застосуванню до вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції застосував положення частини 4 статті 177 ЦПК України, які не підлягають застосуванню, у зв`язку з чим постановив помилкову ухвалу, що, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому суд не надає оцінку доводам апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм статті 177 ЦПК України щодо застосування даної норми в часі, оскільки дана норма за змісту позовних вимог прокурора взагалі не підлягала застосуванню в даній цивільній справі.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, підлягає скасуванню з направленням даної цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо стягнення судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської від 26 червня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: