Номер провадження: 22-ц/813/1128/25
Справа № 522/7254/21
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними, -

встановила:

У квітні 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просив:

1. Визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 000, укладений 22.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 .

2. Визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0, укладений 27.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 .

3. Визнати договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» удаваним правочином, яким сторони приховали договір факторингу.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.07.2007 року та відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 000 від 22.09.2006 року.

5. Визнати недійсним Договір № 2244/К про відступлення права вимоги від 13.05.2020 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. та ТОВ «Укрдебт Плюс» в частині відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.07.2007 року та відступлення права вимоги Договором про надання споживного кредиту № 000 від 22.09.2006 року.

6. Визнати недійсним Договір факторингу № 2422686 від 15.12.2020 року, який укладений між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС».

7. Визнати недійсним Договір факторингу № 2422687 від 15.12.2020 року, який кладений між ТОВ «Укрдебт Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС».

В обґрунтування позову зазначив, що позивач вважав, що укладені ОСОБА_2 договори про надання споживчих кредитів, Договір №2244/К про відступлення права вимоги від 13.05.2020 року, Договір факторингу № 2422687 від 15.12.2020 року, Договір факторингу № 2422686 від 15.12.2020 року суперечать низці актів цивільного законодавства, у зв`язку з чим мають бути визнані недійсними, а договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» є удаваним правочином. Зазначав, що договори про надання споживчого кредиту №000 від 22.09.2006 року та №0 від 27.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 були укладені в іноземній валюті. Наявність у спірних договорах положень щодо розрахунків за грошовими зобов`язаннями в доларах США за відсутності у сторін індивідуальної ліцензії на використання готівкової іноземної валюти на території України як засобу платежу та використання долару США як засобу платежу за кредитним договором, суперечить приписам ст. 99 Конституції України, ст. 524 ЦК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст. 35 Закону України «Про Національний банк України». Як у АКІБ «УкрСиббанк», так і у ОСОБА_2 , на момент укладення спірних договорів індивідуальна ліцензія, видана НБУ на використання іноземної валюті при здійсненні платежів за вказаним договором кредиту була відсутня. З огляду на вищевикладене вказані договори про надання споживчого кредиту є недійсними. У зв`язку з недійсністю кредитних договорів, недійсними є і усі договори про відступлення права вимоги за вказаними договорами про надання споживчого кредиту, як похідні правочини. Також зазначив, що договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», в тому числі за договорами про надання споживчого кредиту №000 від 22.09.2006 року та №0 від 27.07.2007 року по суті є удаваним правочином, який було вчинено з метою приховання договору факторингу. Фінансова установа під час здійснення своєї діяльності може надавати виключно фінансові послуги за переліком, визначеним у ст. 4 Закону №2664-ІІІ, а надання інших фінансових послуг, не включених до цього переліку, забороняється. ПАТ «УкрСиббанк» не мало права виступати стороною при здійсненні відступлення права грошової вимоги не надаючи ПАТ «Дельта Банк» фінансових послуг з факторингу. Правочин, який було укладено 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» мав на меті саме фінансування клієнта, за погодженою ціною. Удаваний правочин був укладений саме для отримання фінансування у погодженому ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» обсязі за рахунок відступлення права грошових вимог до боржників, а не задля безпосереднього передання такого права із будь-яких інших причин. Із урахуванням суб`єктного складу правочину, який позивач вважає удаваним, виду діяльності ПАТ «Дельта Банк», можливості надання вказаною особою виключно фінансових послуг, фактичного проведення фінансування ПАТ «УкрСиббанк», мети правочину, між сторонами було укладено саме договір факторингу. Купівля прав вимоги за договором від 08.12.2011 року здійснювалась не «за номінальною вартістю», що виключає можливість віднесення вказаного договору до договору цесії. Також посилався на те, що ТОВ «Укрдебт Плюс» не могло виступати стороною за договором факторингу, оскільки на дату укладення Договору №2244/К від 13.05.2020 року не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності, що має наслідком порушенням вимог ст. 1083 ЦК України, ч. 2 та ч. 3 ст. 203 ЦК України та, згідно до ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання вказаного договору частково недійсним. Щодо недійсності договору факторингу № 2422686 від 15.12.2020 року та договору факторингу № 2422687 від 15.12.2020 року, які укладені між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» зазначив, що наступні договори факторингу, які укладені після Договору № 2244/К про відступлення права вимоги від 13.05.2020 року є такими, що не створили юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю та є недійсними з моменту їх вчинення, а тому права вимоги за кредитними договорами №000 від 22.09.2006 року та №0 від 27.07.2007 року, які відчужувалися за цими договорами факторингу, фактично ніколи не виникали. ТОВ «Укрдебт Плюс», ТОВ «ФК «АСТЕР-ФІНАНС» не набували прав та обов`язків нового кредитора за кредитними договорами №000 від 22.09.2006 року та №0 від 27.07.2007 року, відповідно сторони цих договорів не мали права ними розпоряджатися (укладати правочини з відчуження/відступлення права вимог), вказані дії суперечать ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

09.09.2025 року до Одеського апеляційного суду через застосунок підсистема «електронний суд» надійшла заява від представника ОСОБА_1 про відмову від позову відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України.

Сторони про розгляд справи на 16.09.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

16.09.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ТОВ «ФК «АСТЕР-ФІНАНС» надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 про відмову від позову до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст. ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За правилами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Колегією суддів роз`яснено ОСОБА_1 наслідки, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до висновку, що вимоги заяви представника ОСОБА_1 про відмову від позову до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними, є обґрунтованими та відповідають інтересам позивача у справі, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним, та провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 368, 373, 374, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву представника ОСОБА_1 про відмову від позову до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе