Єдиний унікальний номер 728/1853/25
Номер провадження 2/728/673/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2025 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді Сороколіта Є.М.,
секретаря судового засідання - Кирути Л.І.,
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також - Суд) від 24.07.2025 № 728/1853/25 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі також - Позивач, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА") представництво інтересів якого здійснює Памірський Максим Анатолійович, з позовом до ОСОБА_1 (далі також - Відповідач), за змістом якого Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.12.2023 № 484282-КС-001 у загальному розмірі 23 927,94 грн, а також вирішити питання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді 2 422,40 грн судового збору. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
2. Згадані вище матеріали, які Позивачем було подано з використанням системи "Електронний Суд", 23.07.2025 надійшли до Суду.
3. Ухвалою Суду від 24.07.2025 № 728/1853/25 вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також задоволено клопотання про витребування доказів, витребувано відповідні докази.
4. У подальшому ухвалою Суду від 11.09.2025 № 728/1853/25 вирішено питання проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
5. У призначене судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
6. Водночас, у поданій до Суду позовній заяві, Позивач вказував, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
7. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом публікації 19.09.2025 таких відомостей на сайті Судової влади місцевого суду у розділі відповідної інформації для громадян з найменуванням "ГРОМАДЯНАМ", у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
8. Враховуючи викладене, відповідно до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
9. Окрім того, за вищевказаних фактичних обставин Суд вважає за можливе постановити ухвалу заочний розгляд справи на підставі вимог статті 281 ЦПК України.
ІІ. Позиції учасників справи.
10. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач вказує, що 24.12.2023 ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" уклали електронний кредитним договором № 484282-КС-001
11. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
12. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 24.12.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 484282-КС-001 про надання кредиту.
13. ОСОБА_1 24.12.2023 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 484282-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
14. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8089, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
15. Відповідно до пункту 1 кредитного договору ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
17. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" свої зобов`язання згідно кредитного договору виконало, та надало Позичальнику грошові кошти у безготівковій формі шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_3 , яка була вказана при заповнені анкетних даних Позичалдьником в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів в сумі 10 000,00 грн.
18. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по погашення заборгованості за кредитним договором № 484282-КС-001 від 24.12.2023, а лише частково сплатив кошти в сумі 5 174,95 грн, тому станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість в сумі 23 927,94 грн, яка складається з 9 513,60 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 14 312,34 грн - суми прострочених платежів по процентах та 102,00 грн - суми прострочених платежів за комісією.
19. Як на правову підставу своїх вимог посилався на статті 536, 549, 610, 629, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) а також на положення Закону України "Про електронні довірчі послуги" та Закон України "Про електронну комерцію".
20. Окрім того, просив вирішити питання про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме - суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
21. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що останній відзив на позов не подав, доводи і розрахунки Позивача не спростував.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
22. Між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Відповідачем 24.12.2023 за допомогою електронного підпису, що перевіряється за допомогою відкритого ключа був підписаний Паспорт споживчого кредиту, Договір № 484282-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит.Електронна форма), Пропозиція (оферта) укласти Договір № 484282-КС-001 про надання кредиту та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 484282-КС-001 про надання кредиту на умовах цього договору кредитор надає позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах передбачених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА"(а.с.15-17, 18-22, 23-27, 28-32, 36-45).
23. Відповідно до згаданого кредитного договору № 484282-КС-001, Позичальник надає клієнту грошові кошти на споживчі потреби у сумі 10 000,00 грн, строком на 16 тижнів, з кінцевою датою повернення кредиту 14.04.2024, з незмінюваною протягом всього кредиту фіксованою процентною ставкою в розмірі 2 проценти в день та сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1 500,00 грн.(а.с. 15-17, 18, 23, 28).
24. На виконання умов укладеного Кредитного договору Позивачем надано у розпорядження Відповідача 10 000,00 грн кредитних коштів (а.с. 35), але Відповідачем проведено було лише часткове погашення коштів у сумі в сумі 5 174,95 грн, що підтверджується розрахунком за кредитом випискою по особовому рахунку Відповідача за період з 24.12.2023 по 14.04.2024 (а.с. 66-70).
25. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24.12.2013 № 484282-КС-001 та згідно довідки про стан заборгованості Позивач просить стягнути заборгованість яка утворилась станом на 02.07.2025 у розмірі 23 927,94 грн, що складається з 9 513,60 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 14 312,34 грн заборгованість за відсотками та 102,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 11-14, 14 зворот).
26. При цьому, Суд звертає увагу, що факт часткове погашення Відповідачем кредитної заборгованості підтверджує доводи Позивача про те, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, надані Позивачем та користувався ними.
27. Копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Витягу із Державного реєстру фінансових установ підтверджується, що ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право економічної діяльності з наданням кредитування та інших видів грошового посередництва, зокрема надання коштів та банківських металів у кредит (а.с. 46-47, 49-50).
ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.
28. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
29. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
30. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
31. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими Суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
32. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
33. Оцінюючи фактичні обставини цієї справи, з урахуванням вищевикладених підходів, Суд відмічає, що при оформленні кредиту заява на його отримання підписується повнолітньою, дієздатною особою, тобто здатною своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатною своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (абзац другий частини першої статті 30 ЦК України), і таким підписанням підтверджується, що позичальник ознайомлений з Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", Договором про споживчий кредит, Пропозицією(офертою) укласти договір та Прийнятям(акцептом) пропозиції (оферти) укласти договір.
34. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (стаття 634 ЦК України).
35. Відповідно до Загальних положень Кредитного договору, які розміщені на офіційному сайті Позивача, останній, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.
Тобто Кредитний договір є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
36. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Кредитному договорі та Паспорті споживчого кредиту, Таблиці (графік платежів).
37. Отже, у даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в паспорті споживчого кредиту, Кредитного договору із інформаційним повідомлення позивача щодо умов та правил надання банківських послуг та тарифах, Таблиці(графіку платежів). Таким чином, між Кредитором та Позичальником укладається договір у письмовій формі.
38. Укладення кредитного договору таким чином не суперечить законодавству України. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, що з урахуванням змісту частини першої статті 202 Цивільного кодексу України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить її підпис у відповідній Заяві.
39. Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
40. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
41. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
42. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
43. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
44. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
45. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
46. Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
47. Згідно з пунктом шостим частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
48. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
49. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
50. З урахуванням викладеного Суд доходить висновку, що між Позивачем і Відповідачем було укладено кредитний договір.
51. Також суд наголошує, що згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
52. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
53. Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
54. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
55. Суд, перевіривши розрахунок процентів, які нараховані за період з 24.12.2023 по 14.04.2024, з урахуванням узгодженого строку кредитування та порядку нарахування, погоджується з їх розміром.
56. З урахуванням викладеного Суд доходить висновку, що між Позивачем і Відповідачем було укладено договір споживчого кредитування.
58. При цьому у рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 вказано на те, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
59. У вказаному контексті Суд наголошує, що згідно зі статтями 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-ХІІ вказаний Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 № 1734-VІІІ (далі також - Закон № 1734-VІІІ) і продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
60. Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
61. Відповідно до статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 № 2121-ІІІ банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
62. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону № 1734-VІІІ).
63. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VІІІ умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
64. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
65. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що "згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними".
66. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
67. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, умовами Кредитного договору передбачено розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у відсотках від суми кредиту та змінюваних ставках у різні періоди кредитування.
68. При цьому, зі змісту Кредитного договору не вбачається переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються Відповідачу, та за які Кредитором встановлена щомісячна комісія за управління кредитом.
69. У свою чергу Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а також доказів того, що Відповідач користувався такими послугами.
70. Отже, враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що такі умови кредитного договору про сплату комісій є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VІІІ.
71. Аналогічні за змістом висновки зробив Верховний Суд у постанові від 11.12.2024 під час перегляду справи № 611/679/21.
72. Отже Суд вважає, що заявлена до стягнення заборгованість Відповідача з прострочених комісій у розмірі 102,00 грн задоволенню не підлягає.
73. Відповідно, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам у їх сукупності, Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.
V. Розподіл судових витрат.
74. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
75. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
76. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
77. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
78. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2025 дорівнює 3 028,00 грн.
79. Згідно з платіжною інструкцією АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" від 22.07.2025 № 9910 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що є мінімальним розміром судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, застосованого на підставі частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір".
80. Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 2 411,98 грн (дві тисячі чотириста одинадцять гривень 98 коп.).
81. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 282 ЦПК України Суд, -
1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.12.2023 № 484282-КС-001 у загальному розмірі 23 825,94 грн - задовольнити частково.
3. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя Є.М. Сороколіт