Справа № 766/7956/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсон в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання за позивачем за набувальною давністю право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 68кв.м, житловою площею 36,5кв.м; житлового будинку, літ. «Д», загальною площею 52,5 кв.м, житловою площею 38,4кв.м; сараїв літ. «Б», «В», «Е», «Ж», «И», «К»; навісу літ. «З»; літньої кухні літ. «Л»; туалету літ. «М»; водопроводу №l; воріт №2; хвіртки №3; огорожі №4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та є її єдиним спадкоємцем за законом першої черги. ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала 1/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим власником цього домоволодіння був брат матері ОСОБА_5 , на праві спільної часткової власності належало 2/3 частин вказаного домоволодіння. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців після його смерті немає. Позивач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння на 1/3 частки домоволодіння. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його рідного дядька ОСОБА_3 було відмовлено з тих підстав, що згідно з положеннями ЦК УРСР, які були чинними на час відкриття спадщини, рідні племінники не є спадкоємцями, оскільки відсутні у переліку черг до спадкування. З дня смерті ОСОБА_6 2/3 частин домоволодіння немає власника. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання права власності за набувальною давністю.

Рух справи у суді.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року витребувано докази.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року відновлено провадження у справі та замінено померлого позивача ОСОБА_3 на його правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 року у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_7 , справа №766/7956/19 надійшла в провадження судді Шестакової Я.В.

Ухвалою суду від 01.03.2024 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиції учасників справи.

20.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що за ним має бути визнано право власності на домоволодіння. Крім того, позивачем не доведено, чому саме Херсонська міська рада має бути відповідачем по справі.

02.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній зазначив, що враховуючи відсутність у померлого інших родичів (спадкоємців), після смерті дядька він добросовісно заволодів майном, яке не має власника, оскільки вважав себе, як єдиного родича померлого його спадкоємцем. Крім цього, позивач разом з дядьком був співвласником домоволодіння, тому маючи переважне право на придбання у власність іншої частки домоволодіння, вважав, що внаслідок смерті дядька, він має право на володіння часткою померлого.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Токаленко В.М. подала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за номером телефону вказаним позивачем у заяві-згоді на смс сповіщення про дати судових засідань.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі зазначила, що позовні вимоги не визнає, позицію викладену у відзиві від 20.09.2019 року підтримує.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначено: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , батьками зазначено: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , батьками зазначено: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Херсонським міським відділом РАЦС складено актовий запис №2649.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №440.

Позивачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями 1/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-255 та №2-254, яке належало ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №599 виданого 01.04.1974 року ОСОБА_5 є власником 2/3 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за заповітом ОСОБА_10 .

Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин.

Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст.344ЦК України, тобто наявність законного об`єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння.

Згідно п.п. 9, 11, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15,16ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Водночас Верховний Суд в своїх рішеннях (зокрема постанові від 29 березня 2018 року у справі №175/4741/16) неодноразово висловлював правовий висновок, згідно якого давність володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Володіння майном повинно бути безтитульним.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Подібні висновки зробив Верховний Суд в своїх постановах від 25 червня 2018 року у справі №293/312/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі №922/1574/17, від 01 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц та, в подальшому, неодноразово підтверджував, зокрема у постановах від 23 жовтня 2021 року у справі №365/5/20, від 20 грудня 2021 року у справі №294/380/20, від 15 листопада 2022 року у справі №293/1061/21 (провадження №61-4347св22), від 15 червня 2023 року у справі №359/8844/20 (провадження №61-5539св23) та від 27 березня 2024 року у справі №462/2756/18 (провадження №61-15779св20).

При вирішенні справи судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями та правонаступниками першого позивача про справі ОСОБА_3 , який помер, заявляючи позовні вимоги про визнання права власності на 2/3 частин спірного житлового будинку, не обґрунтували та не надали суду будь-яких доказів, що за ними має бути визнано право власності на частину домоволодіння саме у порядку набувальної давності, крім того, як частина будинку на який позивачі просять визнати за ними право власності за набувальною давністю, за життя належала ОСОБА_5 , який є родичем позивачів, про що позивачам було відомо.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на 2/3 частин житлового будинку за набувальною давністю, оскільки позивачі в контексті положень ст. 344 ЦК України не є добросовісними та безтитульними набувачами частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки відсутня така умова для набуття права власності за набувальною давністю як безтитульність володіння.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 необґрунтовані, не доведені нележними та допустимими доказами, заявлені з невірно обраним способом захисту, а тому задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги не задоволено, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено 01.10.2025 року.

СуддяЯ. В. Шестакова