Дата документу 23.09.2025Справа № 554/8361/25
Провадження № 2/554/3780/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: головуючого-судді Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Мазніченко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за час прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за час прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання спільних доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених до сплати судовим рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 28.02.2020 року по цивільній справі № 554/11219/19, у розмірі 117573,33 грн. (сто сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три грн. 33 копійок) та судові витрати.

В обґрунтуванні позову вказувала, що 30.08.2014 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1336.

Рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 24.01.2020 у справі №554/9992/19 зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач і відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей та про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 .

Згідно рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 28.02.2020 по цивільній справі № 554/11219/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з відповідача на мою користь стягуються аліменти на утримання наших дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову 17 грудня 2019 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 11 серпня 2033 року. В подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Вказане рішення по теперішній час перебуває на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві. У зв`язку з небажанням відповідача виконувати рішення суду в добровільному порядку у період з 14.12.2019 року по 29.05.2025 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №48748 від 19.05.2024 року згідно виконавчого провадження за № АСВП 61524802 відкритого на підставі виконавчого листа № 554/11219/19 виданого 28.02.2020.

Відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів по виконавчому провадженню № АСВП 61524802 не виконує, станом на 01.05.2025 існує заборгованість по аліментам на утримання дітей - у розмірі 117573,33грн.

У зв`язку з цим позивачка просить стягнути суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в період з 14.12.2019 року по 29.05.2025 року, яка становить 1657432,00 грн.

Однак, враховуючи обмеження розміру пені, встановлені ч. 1 ст. 196 СК України, слід обмежитись розміром пені в сумі 117573,33 грн., тобто 100 відсотками розміру заборгованості.

А також позивачка просить прийняти рішення про стягнення з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 06.06.2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито.

25.06.2025 року від відповідача надійшов відзив, в обгрунутуванні якого вказував, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період І кварталу 2020 по І квартал 2025 відповідач не має офіційного місця працевлаштування та отримання доходу. Те саме зафіксовано у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 24.06.2025.

Разом із тим, згідно записам трудової книжки відповідача, останнє місце офіційної роботи датується 2013 роком, тому в останнього не має джерела доходу вже тривалий час і на підставі цього його матеріальне становище є досить скрутним. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2025 року, який надає позивачка, ОСОБА_2 регулярно та періодично здійснював і платежі по аліментним зобов`язанням. Так, з вересня 2021 по квітень 2025 року відповідач систематично та щомісячно сплачує аліменти. Окрім того, станом на 09.06.2025 та 11.06.2025 ОСОБА_2 було сплачено повністю борг по виконавчому провадженню згідно квитанцій, які долучаються у додатках до відзиву.

Так, дійсно в провадженні Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві перебуває зведене виконавче провадження № АСВП: 77307809, до складу якого входить: виконавче провадження за № АСВП 61524802 відкрите на підставі виконавчого листа № 554/11219/19 від 28.02.2020 виданого Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку від не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитиною з дня пред`явлення ОСОБА_1 позову 17 грудня 2019 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 11 серпня 2033 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини видів заробітку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Державним виконавцем 12.03.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно довідки-розрахунку заборгованості №50711 від 26.05.2025 - борг станом на 26.05.2025 становить 117573,33 грн.

Однак, 09.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 18775,72 грн. на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61523942, що підтверджується квитанцією № 0.0..1

11.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 44000 грн. на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61524802, що підтверджується квитанцією № 1.173401373.1.

11.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 78768,83 тис. грн.., на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61524802, що підтверджується квитанцією 0.0..1.

Отже, відповідачем систематично здійснювались платежі на сплату аліментів для утримання дітей, а також було вжито всі заходи для погашення та сплати боргу.

Ухиленням від сплати аліментів вважаються дії або бездіяльність винної особи,спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Попри складне матеріальне становище, відсутність офіційного працевлаштування, стабільного доходу та постійних джерел отримання коштів, відповідач не ухилявся від виконання своїх аліментних зобов`язань щодо утримання дітей.

Розуміючи покладений на нього обов`язок, він, виходячи з наявних фінансових можливостей, здійснював періодичні виплати в розмірі від 1000 до 8000 гривень. Ці платежі підтверджуються відповідним розрахунком заборгованості та свідчать про відсутність умислу уникати виконання обов`язку.

При цьому відповідач завжди усвідомлював свій обов`язок щодо утримання спільних дітей з позивачкою, однак, діючи у межах наявних фінансових ресурсів, сплачував аліменти на дітей при першій же можливості. Однак, через нестабільне матеріальне становище своєчасна повна сплата аліментів певний час була неможливою. Водночас, щойно у відповідача з`явилися грошові кошти та реальна можливість виконати зобов`язання, він невідкладно погасив наявну заборгованість з аліментів.

Сплата заборгованості у повному обсязі 09 червня та 11 червня 2025 року, тобто до моменту, коли відповідач дізнався про існування ухвали суду про відкриття провадження (12.06.2025 через особистий кабінет в системі «Електронний суд»), свідчить про те, що відповідач самостійно, без тиску чи примусу з боку позивача або суду, вжив заходів для виконання аліментного обов`язку.

Цей факт підтверджує його добросовісну поведінку, реальний намір погасити заборгованість та спростовує наявність будь-якого умисного ухилення від виконання рішення суду. Ці дії мають вирішальне значення для оцінки його добросовісності та виключають ознаки зловживання правом, оскільки відсутній необхідний елемент вина у формі умислу.

Злісного ухилення відносно сплати аліментів відповідачем та його представником не вбачається, ОСОБА_5 вповні допомагає колишній дружині та своїм донькам матеріально, морально та намагається забезпечити повноцінне дитинство та розвиток дітей.

Батько постійно спілкується зі своїми дітьми, приймає участь у їх житті, а також за можливості надає готівку ОСОБА_1 для додаткових витрат на дітей.

Достатніх доказів, які б прямо вказували на ухилення ним від сплати аліментів в позові не зазначено та не надано. Тому вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Просили відмовити в позовній вимозі ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 тисяч гривень в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 фактичне несення витрат у розмірі 10000 грн. на оплату професійної правничої допомоги на користь ОСОБА_2 .

30.06.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтуванні якого позивачка заперечує всі доводи, які вказав відповідач у відзиві. Наголошує, що заборгованість з сплати аліментів починається з 14.12.2019 року і до сьогодні. Відповідач так і не довів причини ухилення від обов`язку сплати аліментів на утримання свої двох доньок.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлено, що 30.08.2014 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1336.

Рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 24.01.2020 у справі №554/9992/19 зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач і відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 28.02.2020 по цивільній справі № 554/11219/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання наших дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову 17 грудня 2019 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 11 серпня 2033 року. В подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів по виконавчому провадженню № АСВП 61524802 не виконує, станом на 01.05.2025 існує заборгованість по аліментам на утримання дітей - у розмірі 117573,33грн.

09.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 18775,72 грн. на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61523942, що підтверджується квитанцією № 0.0..1

11.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 44000 грн. на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61524802, що підтверджується квитанцією № 1.173401373.1.

11.06.2025 боржником ОСОБА_2 було сплачено 78768,83 тис. грн.., на рахунок Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві по виконавчому провадженню № АСВП 61524802, що підтверджується квитанцією 0.0..1.

Відповідач подав квитанції про сплату аліментів лише за 2025 рік. Однак виконавче провадження відкрите з 14.12.2019 року, і протягом цього часу він аліменти не сплачував. Тобто, наявні платежі не покривають заборгованості за попередні роки, що підтверджує тривале ухилення від виконання обов`язків.

Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання неповнолітніх дітей щодо відповідальності платника аліментів за несплату аліментів.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до змісту позовної заяви - сторони по справі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду, під час шлюбу у сторін народилися діти, на утримання яких відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються, крім цього, доводяться наданими суду позивачем доказами.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідачем неналежним чином не виконувались зобов`язання по сплаті аліментів за рішенням суду, через що з боку ОСОБА_2 утворився борг.

Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував.

Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Відповідач контрольний розрахунок та доказів регулярного належного фінансового утримання дітей за період з липня 2015 року по квітень 2024 року, в матеріали справи не надав. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і суду не надано.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Кількість днів прострочки порахована до дати фактичного перерахування відповідачем грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, суд дійшов висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

P = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + … + (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2019 року по травень 2025 року пеня становить 117573,33 грн.

Суд перевіривши розрахунок пені за несплату аліментів, з грудня 2019 року по травень 2025 року, приймає його до уваги, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 117573, 33 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано докази сплати судових витрат на правову допомогу, а саме попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи на суму 15000 грн. Договір про надання правової допомоги від 28 травня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Калафута Дарією Володимирівною, квитанціями на суму 15000 грн.

Частиною 1статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 вказаної статті передбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

30.06.2025 року представник відповідача подав відзив, де заперечував щодо задоволення витрат на правничу допомогу та просив зменшити розмір витрат. Обгрутновував що розмір є завищеним.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру застосовуються, виходячи з конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу, і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та усіх обставин, що мають значення (пункт 43 постанови Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 925/1073/22).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Враховуючи складність даної справи, обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, значення справи для сторін, часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмір 1211,20 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 196 СК України, керуючись ст.ст.81, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за час прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання спільних доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених до сплати судовим рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 28.02.2020 року по цивільній справі № 554/11219/19, у розмірі 117573,33 грн. (сто сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три грн. 33 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: В.М.Бугрій