Справа № 361/6055/16-ц
Провадження № 4-с/361/40/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Бровари скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчук Роман Романович, на дії начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Роман Володимирович, боржник: ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана скарга, за змістом якої, представник заявника просить суд:

-визнати протиправними дії начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Р.В., які полягають у відмові закінчити виконавчі провадження №53988364 та № 53998127 з примусового виконання виконавчого листа №361/6055/16-ц, виданого 27.04.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області, у зв`язку зі смертю боржника;

-зобов`язати начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Р.В. закінчити виконавче провадження №53988364 та № 53998127, зняти арешт, накладений на майно та кошти ОСОБА_2 , виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що в провадженні Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувають виконавчі провадження №53988364 та № 53998127 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої належать об`єкти нерухомого майна частка в житловому будинку в с.Рудня Броварського району та земельні ділянки. Спадкоємцями майна боржника ОСОБА_2 є його спільні зі стягувачем ОСОБА_1 діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заяви про прийняття спадщини подані ОСОБА_1 як законним представником своїх дітей.

22 січня 2025р. ОСОБА_1 було подано клопотання про закінчення виконавчого провадження №53988364 та № 53998127 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом №87630 від 02.07.2025р. Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомив про наявність заборгованості зі сплати аліментів та несплаченого штрафу по виконавчому провадженню № 53998127 у розмірі 5154,17 грн. та 13084,27 грн. відповідно. А також по виконавчому провадженню №53988364 залишився несплачений штраф у розмірі 13084,27 грн. Посилаючись на вимоги ст..ст.1216,1218 ЦК України, ОСОБА_5 зазначає про обов`язок спадкоємців погасити заборгованість за аліментами в межах вартості спадкового майна та виконавчий збір.

Не погоджуючись із вищевказаною відповіддю, представник заявника зазначає про незастосування до дійсного випадку зазначених державним виконавцем норм права, оскільки, підстава, передбачена п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - смерть боржника не включена до переліку винятків, зазначених у ст..40 цього Закону, які дозволяють не знімати арешт та не виключати відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2025р. скарга прийнята до провадження судді Писанець Н.В., розгляд скарги призначений на 02.10.2025р.

У призначене судове засідання скаржник та її представник, та представник Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.2ст.450 ЦПК України).

На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю. від 23.05.2017р. відкрито виконавче провадження №53998127 на підставі виконавчого листа №361/6055/16-ц, виданого 27.04.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частини заробітної плати на дитину, у загальному розмірі 2/5 частини заробітної плати і інших доходів на двох дітей, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 жовтня 2016р., до досягнення дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю. від 23.05.2017р. відкрито виконавче провадження №53988364 аналогічного змісту.

Зі змісту копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.11.2024р. Тлумацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотаннями представника стягувача адвоката Савчук Р.Р. від 22.01.2025р. на адресу Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було повідомлено про наявність підстав закінчення виконавчих проваджень №53988364 та № 53998127 з примусового виконання виконавчого листа №361/6055/16-ц, виданого 27.04.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

У відповідь листом від 02.07.2025р. №87630 начальник Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Р.В. повідомив про наявність заборгованості зі сплати аліментів та несплаченого штрафу по виконавчому провадженню № 53998127 у розмірі 5154,17 грн. та 13084,27 грн. відповідно. А також по виконавчому провадженню №53988364 залишився несплачений штраф у розмірі 13084,27 грн. Посилаючись на вимоги ст..ст.1216,1218 ЦК України, ОСОБА_5 зазначає про обов`язок спадкоємців погасити заборгованість за аліментами в межах вартості спадкового майна та виконавчий збір.

Вирішуючи по суті скаргу, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль, де сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, що відповідає приписам ст. 447 ЦПК України.

Згідно з ч. 1, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 , під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону).

Згідно з абз. 2 п. 1 розділу II Інструкції, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Як визначено п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 цього Закону.

У свою чергу, ч. 5 ст. 15 Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктами 12, 13 Інструкції передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Отже, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Таким чином, після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження, державний виконавець, у силу ст. 18 Закону № 1404-VIII, має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про можливих спадкоємців померлої сторони виконавчого провадження. Тобто, державний виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі, за заявою сторони, звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Стаття 606 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється, коли боржник і кредитор об`єднуються в одній особі, що й мало місце у даному випадку.

За вказаних обставин, державний виконавець зобов`язаний був закінчити виконавче провадження відносно ОСОБА_2 та зняти накладений арешт на його майно. Однак, вимоги Закону не були виконані та постанова про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника - не винесена, а тому скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця є обґрунтованою, у зв`язку із чим слід її задовольнити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355, 447-453 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Р.В., які полягають у відмові закінчити виконавчі провадження №53988364 та № 53998127 з примусового виконання виконавчого листа №361/6055/16-ц, виданого 27.04.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

Зобов`язати начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роєнко Р.В. закінчити виконавче провадження №53988364 та № 53998127, зняти арешт, накладений на майно та кошти ОСОБА_2 , виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В.Писанець