Справа № 138/2930/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2185/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 рокуСправа № 138/2930/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., секретар Луцишин О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року, постановлену суддею Холодовою Т.Ю., в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича,

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

1) Визнати незаконними та скасувати:

- постанову про арешт коштів боржника від 23 липня 2025 року ВП №78695127, якою приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Андрієм Сидорчуком постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 ;

- постанову про арешт коштів боржника від 23 липня 2025 року ВП №78695285, якою приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Андрієм Сидорчуком постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

2) Визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, яка проявилась у не вчиненні відповідних виконавчих дій щодо зняття арешту з банківського рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 для отримання ним заробітної плати, а також з грошових коштів, які містяться на даному рахунку протиправною.

3) Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича вчинити відповідні процесуальні дії щодо зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 , розміщених на поточному рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2025 року задоволено позов у справі №138/2930/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс-Банк» заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат.

07 серпня 2025 року на виконання вказаного рішення Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видано виконавчі листи.

Так, 23 липня 2025 року відкрито виконавчі провадження №78695127 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та №78695285 щодо стягнення судових витрат, які постановою від 30 липня 2025 року об`єднано в зведене виконавче провадження №78740637.

Постановами про арешт коштів боржника від 23 липня 2025 року у виконавчих провадженнях №78695127 та №78695285 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. накладено арешт на кошти, які належать боржнику ОСОБА_1 ..

Заявник зазначає, що він працює на посаді завідувача сектору реєстрації транспортних засобів Центру надання адміністративних послуг Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області та отримує заробітну плату на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

На підставі постанови приватного виконавця від 30 липня 2025 року у виконавчому провадженні №78695127 вже здійснюється утримання із заробітної плати боржника за виконавчим документом, що унеможливлює накладення та подальший арешт на заробітні кошти боржника. Накладення арешту на грошові кошти боржника, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому для отримання заробітної плати, заборонено та порушує конституційні права боржника.

З метою усунення вказаних порушень приватного виконавця, боржник звернувся до нього з відповідною заявою від 26 липня 2025 року, в якій просив вчинити виконавчі дії щодо зняття арешту з банківського рахунку, відкритому на його ім`я в АТ «Ощадбанк» для отримання заробітної плати, а також грошових коштів, які містяться на даному рахунку.

Листом від 30 липня 2025 року приватний виконавець відмовив у вчиненні відповідних виконавчих дій, оскільки вважає, що із заяви боржника неможливо встановити чи є рахунок НОМЕР_1 рахунком зі спеціальним режимом використання.

Заявник вважає, що вказана бездіяльність є протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.

Зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ідентичні змісту та доводам його скарги.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві АТ «Сенс Банк» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2025 року, учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

29 вересня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Марченка М.М. надійшла заява, в якій він просив апеляційну скаргу розглянути за відсутності скаржника. Вимоги апеляційної скарги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 08 липня 2025 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видані виконавчі листи №138/2930/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» заборгованості за договором кредиту №975/46-69 від 17 серпня 2007 року станом на 08 серпня 2016 року у розмірі 2 841 872 (два мільйони вісімсот сорок одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн. 59 коп. та про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» судових витрат у виді судового збору в сумі 42 627 (сорок дві шістсот двадцять сім) грн. 36 коп.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. знаходяться відкриті щодо Бучацького А.В. виконавчі провадження:

- ВП №78695127, відкрите 23 липня 2025 року по примусовому виконанню виконавчого листа №138/2930/16-ц, виданого 08 липня 2025 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за договором кредиту №975/46-69 від 17 серпня 2007 року в розмірі 2 841 872,59 грн;

- ВП №78695285, відкрите 23 липня 2025 року по примусовому виконанню виконавчого листа №138/2930/15-ц, виданого 08 липня 2025 року Могилів-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судових витрат у виді судового збору в сумі 42 627,36 грн (а.с.227, 228 т.2).

23 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. в межах виконавчого провадження №78695127 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 3 126 409,94 грн (а.с.230 т.2).

Також 23 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. в межах виконавчого провадження №78695285 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 47 240,19 грн (а.с.231 т.2).

26 липня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Марченко М.М. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А. із заявою, в якій просив вчинити відповідні дії щодо зняття арешту з банківського рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , для отримання ним заробітної плати, а також з грошових коштів, які містяться на даному рахунку. Заявник вважав, що накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які знаходяться на банківському рахунку для отримання ним заробітної плати заборонено та є порушенням конституційних прав (а.с.233-234 т.2).

До вказаної заяви додані наступні документи: розпорядження Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 02 червня 2025 року №277-к про переведення ОСОБА_1 ; довідка Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області №21 від 25 липня 2025 року про відновлення трудових відносин ОСОБА_1 з Гостомельською селищною радою з 02 червня 2025 року на умовах безстрокового трудового договору та про отримання коштів по заробітній платі на банківський рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк»; довідка АТ «Ощадбанк» № 100.4/712-23/392 від 25 липня 2025 року про відкриття 13 січня 2023 року в ТВБВ №10026/0712 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 (а.с.238-240 т.2).

Приватний виконавець Сидорчук А.А. на вказану заяву листом від 30 липня 2025 року надав відповідь за вих. №15426, у якій зазначено, що із зазначеної у заяві інформації неможливо встановити, що рахунок НОМЕР_1 є рахунком зі спеціальним режимом використання. Зазначено про можливість звернення, зокрема, до приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи-боржника, із заявою про визначення рахунку боржника для здійснення видаткових операцій на підставі п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.241-242 т.2).

30 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. у виконавчому провадженні №78695127 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказаною постановою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області (а.с.232 т.2).

30 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №78695127 та №78695285 у зведене виконавче провадження під №78740637 (а.с.229 т.2).

ОСОБА_1 , вважаючи, що приватний виконавець Сидорчук А.А. не мав права накладати арешт на грошові кошти, які перебувають на його рахунку, відкритого для отримання заробітної, звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанови приватного виконавця від 23 липня 2025 року про арешт коштів боржника та визнати бездіяльність приватного виконавця, яка проявилася у не вчиненні відповідних виконавчих дій щодо зняття арешту з банківського рахунку, із зобов`язанням останнього вчинити відповідні дії щодо зняття арешту з коштів боржника.

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У статті 451 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконавче провадження як стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Фактично, усі вимоги скарги базуються на незаконності дій приватного виконавця, отже суду слід встановити чи діяв виконавець відповідно до вимог закону.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 цього Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, його арешт або вилучення (списанні коштів з рахунків) та примусову реалізацію.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до підпункту 12 пункту 3 розділу І Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 162, поточний рахунок - рахунок (уключаючи рахунок із спеціальним режимом використання), що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

З наведених вище норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи встановив, що оскарженими постановами приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 без зазначення конкретних номерів рахунків. Приватний виконавець визначив порядок виконання зазначених постанов, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Доказів, які б містили відомості про те, що на момент винесення вказаних постанов приватний виконавець мав інформацію про те, що відповідний рахунок в АТ «Ощадбанк» є «зарплатним» та/або на нього зараховується заробітна плата і про розмір коштів, що складають заробітну плату на вказаному рахунку, скаржником надано не було.

Оскільки зміст винесених приватним виконавцем постанов від 23 липня 2025 року про арешт коштів боржника відповідає приписам статей 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження» та визначеним Законом повноваженням державного виконавця, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вимог скарги в частині визнання неправомірними цих постанов про арешт належних боржнику ОСОБА_1 коштів, що містяться на відкритих рахунках.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що додані ОСОБА_1 до заяви від 26 липня 2025 року про зняття арешту з банківського рахунку документи лише повідомляють про те, що ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата, при цьому відсутнє підтвердження того, що вказаний рахунок використовується виключно для отримання заробітної плати. А відтак суд вважав, що у виконавця не було підстав для скасування арешту майна на підставі цієї заяви боржника. Також судом зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що постанова про накладення арешту на кошти боржника була надіслана на виконання, зокрема до АТ «Ощадбанк» та що банк повідомляв приватного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та повертав виконавцю його постанову без виконання.

Крім того, 30 липня 2025 року, тобто після отримання заяви боржника про скасування арешту майна, приватний виконавець Сидорчук А.А. виніс постанову в межах виконавчого провадження №78695127 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , при цьому докази прийняття до виконання вказаної постанови Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області в матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з рахунку, на який надходять кошти, які є заробітною платою боржника, а відтак і відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця щодо не вчинення дій стосовно зняття арешту з банківського рахунку боржника, який призначений для отримання ним заробітної плати та зобов`язання приватного виконавця вчинити такі дії.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі навів підстави для відмови в задоволенні скарги.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу, наводить ті самі обставини і те саме правове обґрунтування, які наведені ним у скарзі і яким судом була надана відповідна правова оцінка. Тобто апеляційна скарга за своїм змістом відтворює зміст скарги ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги не направлені на спростування висновків суду першої інстанції, а за своїм змістом є дублюванням самої скарги.

Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України слідує, що саме особа, яка подає апеляційну скаргу повинна зазначити в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Отже особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна не лише вказати про незаконність судового рішення, але у неї є обов`язок вказати в чому саме полягає незаконність ухваленого судового рішення, тобто вона повинна спростувати висновки суду першої інстанції, чого скаржником зроблено не було.

Апеляційний суд позбавлений можливості самостійно, на власний розсуд, за відсутності відповідних доводів в апеляційній скарзі встановлювати в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки вона постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.В. Ковальчук