465/8429/25
2-о/465/334/25
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

07.10.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Мигаль Г.П., отримавши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

постановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Заяву подано в порядку окремого провадження.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами обох із подружжя.

Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Окремо, питання підсудності заяви про розірвання шлюбу не врегульовано, тому судом застосовуються положення ст.ст. 27-30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст.28 ЦПК України передбачено що, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 03.10.2025 року №1852451 заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру №6313-8 від 04.09.2018 року, який долучений до матеріалів заяви, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, зареєстрованим місцем проживання заявниці є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Харкова.

Обставин, які б вказували на виключну підсудність даної справи Франківському районному суду м. Львова не встановлено.

Отже, справа не підсудна Франківському районному суду м. Львова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання заявниці є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Харкова, доходжу висновків, що позовну заяву необхідно передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Харкова, за підсудністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19, 23, 27, 28, 30, 31, 32, 258, 260, 293, 294 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мигаль Г.П.