ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року місто Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Боярської Є.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, прибудовами і земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №756/2195/19 щодо поділу спільного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є приміщення з прибудовами і земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 , постійно чинить перешкоди у користуванні вказаними приміщеннями та земельною ділянкою, шляхом заміни замків на воротах та вхідних дверях, укладає договори охорони, в якому не зазначає право позивача на користування зазначеними об`єктами. Позивач неодноразово звертався на адресу відповідача щодо усунення перешкод в користуванні наведеним вище житловими приміщеннями, однак позитивних результатів щодо цих звернень отримано не було. Спроби досудового врегулювання цього спору підтверджуються письмовими зверненнями на адресу відповідача і договором охорони приміщення, який укладено відповідачем з охоронною фірмою «Партнер» адреса м:Київ, вул.Садова,133, 71-А. В договорі охорони приміщення не зазначено, що позивач може користуватись приміщенням, що охороняється. На письмові звернення відповідач ніяким чином не реагує. Представниці відповідача адвокату Відановій О.В. було надіслано лист з проханням передати позивачу примірник ключів від дачі, а також повідомити код сигналізації і охорони. Однак, представник відповідача не надала позитивної відповіді, а сама відповідач відмовляється спілкуватися з відповідачем. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання ОСОБА_3 на проведення оціночно-земельної експертизи земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною ухвалою також зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у разі необхідності, забезпечити експерту можливість огляду садового будинку АДРЕСА_2 . Однак така ситуація унеможливлює проведення оцінку земельної ділянки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2024 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням, прибудовами і земельною ділянкою залишено без руху.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2025 року по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2025 року, було закрито підготовче провадження у вказані цивільній справі.

Відповідач не погодившись із вказаними позовними вимогами надіслала на адресу суду відзив. В обґрунтування якого вказано, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивач надає докази зокрема листи, які позивач начебто направляв на адресу відповідача з вимогою усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням від 20.03.2023 року та 19.09.2023 року. В якості підтвердження направлення даних листів позивач надає суду лише дві квитанції про направлення рекомендованих листів на ім`я ОСОБА_4 , де зазначено, що листи направлені на поштове відділення: 04211, м.Київ. Проте, такі докази не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, взагалі невідомо, що було направлено в тих листах, адже опису вкладення у такі листи суду не надано, а крім того, відповідач постійно проживає в Республіці Литва, про що позивачу достеменно відомо, що підтверджується копією його позовної заяви, поданої 28.10.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва, де зокрема позивачем зазначено, що відповідач з 2016 року постійно проживає в Литві. Таким чином, своїми діями позивач не мав на меті домогтися від відповідача усунення перешкод в користування майном, а просто хотів подати завідомо безпідставний позов, що є зловживанням своїми процесуальними правами.

Стосовно переписки з представником відповідача по електронній пошті зазначає, що є незрозумілим, яким чином переписка з представником відповідача, яка уповноважена вести її справи в судах, є доказом чинення перешкод в користуванні майном. Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається. Листування між сторонами, а тим більше, між стороною та адвокатом іншої сторони, яка не має жодного відношення до користування спірним приміщенням, не є належним та достатнім доказом існування перешкод у користуванні приміщенням, оскільки не підтверджує факт неправомірних дій з боку відповідача. Зазначає, що позивачем не надано акти фіксації перешкод, свідчення третіх осіб або інші документальні докази.

Крім того, позивач не надав доказів, що відповідач фактично створює перешкоди у користуванні приміщенням. Відповідно до принципу змагальності сторін, Позивач повинен довести факт порушення своїх прав, а не лише висловлювати припущення. Позовна заява не містить конкретних юридичних обґрунтувань, які свідчили б про наявність у відповідача обов`язку вчинити певні дії на користь позивача. Вважає що позивачем у даній справі не представлено доказів протиправних дій відповідача, які підтверджують неможливість користуватися спірним майном, а також відсутність в нього доступу до майна, яке перебуває у спільній сумісній власності. Враховуючи наведене, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав заперечення на відзив, в якому зазначено, що оскільки відповідач проживає за межами України, то яким чином позивач може користуватися приміщенням спірного будинку за умови передачі його під охорону, заміни ключів від воріт та дверей. Код доступу і зняття з охорони знаходиться у відповідача. Такий код невідомо навіть охоронній фірмі. Тому позивач ніяким чином не може мати доступу до охоронюваних приміщень. Вважає, що відповідач повинна повідомити позивачу код доступу чи надати ключі. Їх цілком можливо переслати «Новою поштою» з м. Вільнюс на адресу позивача. За відсутності доступу до приміщень неможливо провести їх оцінку згідно рішення Дарницького районного суду по справі №756/2195/19. Тому за будь-яких умов позивач повинен потрапити в зазначені приміщення, та мати право безперешкодно користуватися ним.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача адвокат Туманян А.О., заявлені позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підставах.

Відповідач ОСОБА_4 . В судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку.

Представник відповідача Віданова О.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала за обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Згідно заяви позивача на адресу відповідача від 20.01.2023 року останній просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема включити позивача в договір охорони та надати ключі в повному комплекті безпосередньо або через адвоката.

Аналогічна за змістом заява була направлена на адресу відповідача 19.09.2023 року.

Зі змісту заяви позивача від 09.09.2024 року на адресу адвоката відповідача ОСОБА_2 , вбачається, що останній просить надати ключі в повному комплекті, а також повідомити код сигналізації та охорону. Просить передати примірник ключів або безпосередньо або через представника на засіданні Господарського суду, або вислати поштою за місцем мешкання позивача.

Згідно квитанцій на відправку кореспонденції від 19.09.2023 року, на адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено поштову кореспонденцію на поштове відділення: 04211, м. Київ. Проте з вказаних квитанцій не вбачається, що саме було відправлено відповідачу, оскільки квитанції не містять опису вкладення.

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2024 року, у справі №756/2195/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 третя особа Аудиторська фірма «Аналітик» про поділ майна подружжя, було задоволено клопотання ОСОБА_3 про призначення комплексної судової експертизи. Призначено у вказаній справі комплексну судову автотоварознавчу, оціночно-будівельну, оціночно земельну експертизу. Проведення експертизи доручено Київському НДІСЕ.

Згідно позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особистої приватної власності на ДП «Енеїда» , яка була направлена до Шевченківського районного суду м. Києва, позивачем зазначено місце проживання відповідача у Республиці Литва.

Зі змісту інтернет переписки позивача з представником відповідача вбачається, що позивач намагався отримати ключі від спірного жилого приміщення у представника відповідача адвоката Віданової О.В.

Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд враховує, що позивачем не доведено в передбаченому законом порядку, що він звертався до відповідача з приводу усунення йому перешкод у користуванні спільним майном і вказані звернення були проігноровані. Письмові звернення копії яких долучено до матеріалів справи та квитанції на їх оправку на адресу відповідача, враховуючи відсутність опису вкладення однозначно не підтверджують факт звернення з вказаного приводу до відповідача. Окрім того, вказані листи направлені на поштове відділення 04211 м. Київ, в той час як відповідач постійно мешкає у м. Вільнюс, Республіка Литва, що не заперечується сторонами. Також позивачем не доведено в передбаченому законом порядку наявність перешкод у користуванні спірним майном саме з боку відповідача, зокрема не надано звернень до правоохоронних органів, до охоронної фірми «Партнер», яка нібито охороняє вказаний об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано окрім вищевказаних звернень та квитанцій про їх отправку на адресу відповідача, інтернет переписку з представником відповідача та ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2024 року про призначення судової експертизи, проте не надано актів фіксації перешкод, свідчень третіх осіб або інших документальних доказів, що вочевидь не підтверджує належним чином заявлених позовних вимог. Враховуючи наведене у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 49, 51, 76-81, 84, 90, 259, 263, 268, 273 ЦПК, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, прибудовами і земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4

Суддя С.В. Кулик