Провадження №: 2/336/4143/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Андрущенко М.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № від 22.01.2025 у розмірі 45 172,40 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000,00 грн., заборгованість за відсотками 25 500,00 грн., заборгованість за комісією 2 250,00 гривень, витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову зазначила, що 22.01.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачкою було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № , за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 15 000 грн., які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 1% за кожен день користування кредитом протягом перших 180 днів, починаючи з 181 дня і до фактичного повернення всієї суми кредиту застосовується процентна ставка у розмірі 0,87% за кожен день, договір підписаний електронним підписом у відповідності до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Іннова Фінанс» виконало свої зобов`язання у повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредитні кошти у відповідності до умов договору. Однак, відповідачка порушила умови Договору про надання кредитних коштів у позику № від 22.01.2025 року щодо своєчасного повернення суми кредиту, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним правочином, загальний розмір якої становить 45 172,40 грн., з яких: 15 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 500,00 грн. заборгованість за процентами, 2 250,00 грн. заборгованість за комісією, яку просить стягнути на свою користь, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі ухвали судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2025 справу скеровано за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.

Ухвалою судді від 03.09.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Забезпечено позов шляхом витребування доказів, які надійшли до суду 29.09.2025.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, за змістом якого вона не визнає заявлені вимоги, посилаючись на те, що вона 31.01.2025 у відповідності до ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про фінансову реструктуризацію» звернулась до позивача з заявою про рефінансування кредитних зобов`язань шляхом збільшення загального строку кредиту, виплати заборгованості частинами, зниження процентної ставки.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредитних коштів у позику № , за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 15 000 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок позивальника із застосуванням платіжної картки № НОМЕР_1 , які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування у відповідності до умов договору та паспорту споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору.

Сторони узгодили розмір процентної ставки у розмірі 1%, яка діяла з моменту укладання договору і протягом 180 днів, потім розмір процентної ставки нараховувався у розмірі 0,87% на день.

Відповідно до п. 7.4 цього договору у разі порушення строків повернення позики або прострочення сплати відсотків за її користування позикодавець має право нарахувати пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період простроченн6я, але не більше 15%м від суми простроченого платежу.

16.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Контрактовий дім» та товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» укладено договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на картку № НОМЕР_1 за вищевказаним правочином підтверджується відповідною випискою про рух коштів за означеною платіжною карткою емітованою у АТ «Райфайзен Банк».

Тобто, ТОВ «Іннова Фінанс» виконало свої зобов`язання у повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредитні кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів.

За змістом ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є /мови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд вважає доведеним, що при укладенні Договору про надання кредитних коштів у позику № від 22.01.2025 року його сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит та строк, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 щодо кредитування на відповідних умовах

Вищевказаним правочином передбачено розмір та порядок сплати відсотків, комісії за користування кредитом, які відповідачкою не оспорювалися та в судовому порядку не скасовувалися повністю чи окремі його положення.

Однак, відповідачка порушила умови Договору про надання кредитних коштів, своєчасно не повернула їх у відповідності до умов договору, які були погоджені між сторонами, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним правочином, загальний розмір якої становить 45 172,40 грн., з яких: 15 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 500,00 грн. заборгованість за процентами, 2 250,00 грн. комісія (п. 2.7 договору).

Суд констатує, що відповідачка 30.01.2025 звернулась до позивача з заявою про рефінансування кредитних зобов`язань, про що свідчить копія її заяви та поштова квитанція про відправку цієї заяви ТОВ «Іннова Фінанс», однак на підтвердження своїх доводів не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зміни умов кредитування.

У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором про надання коштів у позику; стороною відповідачки в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований; клопотання про проведення судової економічної експертизи на їх (розрахунки) спростування відповідачкою в ході розгляду справи заявлено не було.

За змістом ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Судом достовірно встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитними договорами не повернув.

У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Ч.5 цієї статті передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Тому, на думку суду, позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі.

Враховуючи, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання, не повернула кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі.

Згідно ст.141ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 611, 612, 625, 626, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 55, 77-82, 141, 259, 263-265, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в рахунок відшкодування заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 22.01.2025 у розмірі 45 172,40 грн., з яких: 15 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 500,00 грн. заборгованість за процентами, 2 250,00 грн. одноразова комісія (п. 2.7 договору).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору у розмірі 2 422,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова