Справа № 539/1651/25
Провадження № 2/539/850/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

представника позивача адвоката Ковбаси О. С.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Замули І. А.,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у місті Лубнах Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та доводи інших учасників справи

У квітні 2025 року ОСОБА_2 через адвоката Ковбасу О. С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення.

У червні 2025 року ОСОБА_2 через адвоката Ковбасу О. С. подала до суду нову редакцію позовної заяви до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан») про стягнення шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 січня 2023 року приблизно о 09.00 год водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем BMW 525i, рухаючись зі швидкістю близько 65 км/год, за межами населеного пункту на рівному, горизонтальному відрізку дороги по мосту через річку Сула, в напрямку з міста Лубен Полтавської області до села Засулля Лубенського району Полтавської області, проявивши злочинну недбалість, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем ЗАЗ-Сенс, який рухався у зустрічному напрямку і в якому перебували двоє пасажирів, в тому числі ОСОБА_2 . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пасажир автомобіля ЗАЗ-Сенс ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим була доставлена до Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (далі КП «ЛЛІЛ» ЛМР), де перебувала на стаціонарному лікуванні.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року у справі № 539/2352/23, який залишено без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України). Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджується мотивувальною частиною вироку, в якому є посилання на висновок судово-медичної експертизи від 02 березня 2023 року № 85.

Подія кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , мала довготриваючий психотравмуючий вплив на ОСОБА_2 (реактивні стани у вигляді душевних страждань) та, відповідно, завдала значної моральної шкоди. Моральна шкода, завдана позивачу, полягає не лише у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, завданим відповідачем, а й у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї. У лікарні позивач була змушена миритися з власною безпорадністю не могла самостійно підвестися, виконувати елементарні гігієнічні процедури, повністю залежала від медперсоналу. Це відчуття приниження та повної втрати контролю над власним тілом залишило глибокий відбиток. Навіть після виписки вона не могла позбутися страху, що її тіло сильно змінилось, думка про поїздку в авто викликала тремтіння. Через отриману травму позивач втратила роботу, оскільки посада соціального працівника доглядальниці жінки-інваліда, яку вона здійснювала, потребує не аби яких фізичних зусиль.

ОСОБА_2 була визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000054, яке розглядалося у справі № 539/2352/23, однак цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляла. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 добровільно відшкодовано ОСОБА_2 шкоду лише частково в сумі 4 000 грн, що враховано судом як пом`якшуюча обставина при визначенні ОСОБА_1 виду та міри покарання.

У вироку суду також зазначено, що відбулося лише часткове відшкодування шкоди. Відповідач обіцяв відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі, однак уже понад два роки ухиляється від такого відшкодування, а виплачених ним 4 000 грн не було достатньо на відшкодування навіть першочергових, найбільш необхідних, медичних обстежень, пов`язаних із завданими відповідачем тілесними ушкодженнями. Вказані обставини підтверджені медичними документами, зокрема, випискою з медичної карти, консультаційними висновками спеціалістів, результатами медичних обстежень, магнітно-резонансної томографії, мультиспіральної комп`ютерної томографії, з рахунками на оплату, а також чеками про оплату з аптек. Крім того, для проходження деяких медичних обстежень позивачу доводилося за власний кошт кілька разів їздити з міста Лубен Полтавської області до міста Полтави, що підтверджується проїзними документами.

Отже, протиправними діями відповідача моральному та фізичному здоров`ю позивача спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психологічними переживаннями. Думка про те, що завдана шкода може бути не відшкодована відповідачем продовжує погіршувати психологічний стан позивача. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачем понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивач могла б реалізувати, не витрачаючи часу на лікування, медичні обстеження, підготовку заяв та процесуальних документів, відвідування експертних установ, органів державної влади для забезпечення належного захисту порушених прав.

За заявою ОСОБА_2 проведено комплексну психолого-соціальну експертизу моральної шкоди потерпілого. За результатами проведення зазначеної експертизи підготовлено висновок від 28 лютого 2025 року № 20-02-25, відповідно до якого встановлено факт заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, а також зазначено, що індивідуально-психологічні особливості піддослідної особи призводять до збільшення до 5 % ступеню вираженості емоційних реакцій та перебігу психічних процесів внаслідок досліджуваної події у порівнянні з середньо унормованою особистістю за подібних умов. У висновку від 28 лютого 2025 року № 20-02-25 зазначено, що з урахуванням ставлення суспільства до подібних правопорушень, психодіагностики особистості позивача та судової практики вищих судів у подібних правовідносинах, моральна шкода ОСОБА_2 оцінюється у розмірі: а) при добровільній виплаті до ухвалення судового рішення: 15 мінімальних заробітних плат + (5 %) = 120 000 грн + 6 000 грн = 126 000 грн; б) при відмові від добровільної виплати, що прогнозує подальше ухилення від виконання цивільного обов`язку винуватця відносно постраждалого: 30 мінімальних заробітних плат + (5 %) = 240 000 грн + 12 000 грн = 252 000 грн (5 % є врахуванням психологічних і соціальних особливостей піддослідного). Вказаний у висновку коефіцієнт у 5 % не є умовною «надбавкою» чи штрафом, а є фаховою експертною оцінкою поглибленого рівня страждань, пов`язаних із подією. Згідно з полісом № АР/6646349 страхова компанія ТДВ «СК «Гардіан», строк його дії тривав до 30 серпня 2023 року. ДТП, у результаті якого завдано шкоди здоров`ю позивача, сталося 16 січня 2023 року, тобто в межах строку дії полісу. Проте позивач не зверталася до страхової компанії за компенсацією. Під час розгляду кримінального провадження страхова компанія не була залучена до судового розгляду. Вирок суду, яким встановлено факт кримінального правопорушення, ухвалено 22 січня 2024 року і залишено без змін 20 січня 2025 року.

На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи, викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, вимушених змін у житті позивача та порушенням нормального способу життя (детальний опис страждань позивачки викладено у висновку), а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, визначений експертизою розмір завданої відповідачем шкоди є справедливим для заявлення на відшкодування.

В даній ситуації при визначенні розміру шкоди мають застосовуватися положення частини першої третьої статті 22, частини першою статті 1166, частини першої статті 1168 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). На час ДТП, а також на час ухвалення обвинувального вироку відносини правової відповідальності власників наземних транспортних засобів були врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Згідно із статтею 22 Закону № 1961-IV страховик відшкодовує шкоду, заподіяну життю, здоров`ю третіх осіб у межах страхової суми, зазначеної у полісі, у цьому випадку 126 000 грн за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї потерпілої особи. У разі недостатності страхової виплати, винуватець ДТП зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. При ДТП 16 січня 2023 року слід застосовувати редакцію Закону № 1961-IV, яка діяла на той час. ТДВ «СК «Гардіан» відповідає за завдану шкоду лише в межах страхової суми відповідно до Закону № 1961-IV. Сторони повинні виходити з норм чинного на час ДТП законодавства. Відповідальність страховика обмежується максимальною сумою, зазначеною у страховому полісі, з урахуванням додаткових умов (зокрема, каско-доплат) у разі фізичного знищення транспортного засобу.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, становить 8 000 грн на проведення комплексної психолого-соціальної експертизи моральної шкоди потерпілого, що підтверджується рахунком на оплату та квитанцією.

На підставі викладеного ОСОБА_2 з урахуванням уточнених позовних вимог просила: стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану їй ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, встановленого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року у справі № 539/2352/23, у розмірі 122 000 грн; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею у зв`язку з проведенням комплексної психолого-соціальної експертизи моральної шкоди потерпілого, у розмірі 8 000 грн; стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» суму відшкодування шкоди в межах страхової суми 130 000 грн.

Адвокат Замула І. А. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду відзив, в якому вказував, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відповідач визнає частково. Відповідач не заперечує той факт, що внаслідок ДТП, що мала місце 16 січня 2023 року, здоров`ю ОСОБА_2 завдано шкоди. Розуміючи наслідки ДТП, відповідач відвідував потерпілу в лікарні та пропонував надати фінансову допомогу. Відповідачем потерпілій відшкодовано 4 000 грн матеріальної шкоди. У подальшому позивач сама визначила розмір моральної шкоди, а саме 35 000 грн. Не зважаючи на невизнання у повій мірі розміру моральної шкоди, відповідач у добровільному порядку сплатив ОСОБА_2 кошти у сумі 3 000 грн в рахунок часткової компенсації моральної школи. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» (ДТП, описана у вироку, визнана страхувальником страховим випадком та здійснено відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди іншій потерпілій по справі ОСОБА_3 ). Відповідачу невідомо, чи зверталася ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Гардіан» за компенсацією моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В рахунок компенсації моральної шкоди завданої ОСОБА_2 до стягнення з ОСОБА_1 підлягає 17 000 грн.

Адвокат Ковбаса О. С. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якому вказував, що відповідач частково визнає позовні вимоги, зазначаючи, що в рахунок компенсації моральної шкоди до стягнення підлягає лише 17 000 грн (із заявлених у позові 252 000 грн). Відповідач зазначає, що позивач сама визначила розмір моральної шкоди, а саме 35 000 грн, а відповідач у добровільному порядку сплатив кошти в сумі 3 000 грн у рахунок часткової компенсації моральної шкоди. Зазначене не відповідає дійсності, а долучений відповідачем скріншот листування є неналежним та недопустимим доказом, оскільки з такого скріншоту не вбачається ані дати листування, ані номеру телефону абонента, з яким ведеться листування, тобто не встановлено, що абонент, з яким ведеться листування, позивач. В учасників процесу та суду немає можливості за допомогою долученого відповідачем скріншоту встановити, що саме позивачка визначила розмір моральної шкоди у 35 000 грн. Крім того, відповідач зазначає, що на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», а іншій потерпілій у кримінальному провадженні відшкодовано витрати на лікування та моральну шкоду внаслідок визнання ДТП страховим випадком. Відповідач зазначає, що позивачем не залучено до справи страхову компанію як відповідача чи третю особу.

Представник ОСОБА_2 повідомив, що з моменту вчинення відповідачем кримінального правопорушення позивач не зверталася до ТДВ «СК «Гардіан» за компенсацією моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Під час розгляду кримінального провадження ТДВ «СК «Гардіан» не було залучено до судового розгляду як цивільний відповідач, цивільний позов під час кримінального провадження позивачем не заявлявся. Заявлення позовних вимог у цій справі (відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням) обумовлене набранням обвинувальним вироком відносно відповідача законної сили. Згідно з полісом № АР/6646349 строк його дії сплинув 30 серпня 2023 року, однак вирок суду відносно відповідача було ухвалено 22 січня 2024 року і після апеляційного перегляду залишено без змін 20 січня 2025 року, тобто вже після завершення строку дії полісу № АР/6646349. Із офіційного сайту МТСБУ стало відомо, що дія полісу продовжена не була. ДТП сталася 16 січня 2023 року, коли поліс №АР/6646349 ще діяв. Водночас, дія полісу була закінчена і продовжена не була станом на дату встановлення судом факту вчинення відповідачем саме кримінального правопорушення відносно позивача. Судові витрати стягненню зі страховика не підлягають, а стягненню зі страховика підлягає сума шкоди лише в межах страхової суми.

ТДВ «СК «Гардіан» подало до суду відзив, в якому вказувало, що не погоджується із заявленими вимогами, вважає їх необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля BMW 525i, державний номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП була забезпечена ТДВ «СК «Гардіан» за полісом АР/6646349. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 320 000 грн, шкоду майну 160 000 грн, франшиза 0 грн. 31 січня 2025 року позивач звернулася до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 4 067,30 грн та надала документи на підтвердження понесених витрат. 21 лютого 2023 року страховиком сплачено на користь позивача відшкодування підтверджених витрат на лікування у сумі 1 456,47 грн та 5 % (76,65 грн) моральної шкоди (загалом на суму 1 533,12 грн), що підтверджується копією платіжної інструкції від 21 лютого 2023 року № 166143, на рахунок, вказаний заявницею у заяві на виплату. 01 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про повну виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, в якій зазначила, що нею було додатково витрачено на лікування ще 6 746,90 грн, а загальна сума витрат на лікування та обстеження становить 10 814,20 грн. 15 серпня 2023 року страховиком здійснено доплату на користь позивача відшкодування витрат на лікування у сумі 2 009,55 грн та 5 % (100,48 грн) моральної шкоди, загалом на суму 2 110,03 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 15 серпня 2023 року № 183372. 29 вересня 2023 року страховиком здійснено доплату на користь позивача відшкодування витрат на лікування у сумі 1 841,34 грн та 5 % (92,07 грн) моральної шкоди, загалом на суму 1 933,41 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 29 вересня 2023 року № 187707.

Отже, загалом позивачем заявлено суму витрат на лікування 10 814,20 грн, з них ТДВ «СК «Гардіан» відшкодовано витрати на лікування на суму 5 307,36 грн, які він вважав обґрунтованими та підтвердженими, та 269,20 грн (5 %) моральної шкоди. Тобто, фактично, невідшкодованими ТДВ «СК «Гардіан» є витрати на лікування у сумі 5 506,84 грн та, відповідно, 275,30 грн (5 %) моральної шкоди. Позивачем заявлено вимоги до ТДВ «СК «Гардіан» «в межах страхової суми 130 000 грн», які є незаконними та необґрунтованими та не підлягають відшкодуванню з наступних підстав. Із змісту позовної заяви є незрозумілим, відшкодування яких саме витрат має на увазі позивач, заявляючи вимогу про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування «в межах страхової суми 130 000 грн». За полісом АР/6646349 страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 320 000 грн, шкоду майну 160 000 грн, франшиза 0 грн. У заяві про проведення повної виплати страхового відшкодування позивач зазначала, що ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 320 000 грн, та вказувала, що нею понесено витрати на суму 10 814,20 грн, частину яких страховик не відшкодував. Фактично спір стосується витрат на лікування у сумі 5 506,84 грн, та 275,30 грн (5 %) моральної шкоди, які не було відшкодовано ТДВ «СК «Гардіан» у досудовому порядку.

ТДВ «СК «Гардіан» звернуло увагу, що у позовній заяві позивач: не надає жодного доказу на обґрунтування позовних вимог «в межах страхової суми 130 000 грн»; не надає жодного доказу на підтвердження того, що на лікування витрачено саме суму 130 000 грн; взагалі не зазначає, яка сума витрат на лікування була понесена; не повідомляє суд, що у досудовому порядку позивачем заявлено вимоги до страхової компанії на суму 10 814,20 грн та останньою вже відшкодовано витрати на лікування на суму 5 307,36 грн, підтверджені належними та допустимими доказами, та 269,20 грн (5 %) моральної шкоди; не відшкодовано витрати на лікування у сумі 5 506,84 грн (10 814,20 грн 5 307, 36) та 275,30 грн (5 %) моральної шкоди.

ТДВ «СК «Гардіан» повідомило суд, що витрати у сумі 5 506,84 грн не відшкодовано, оскільки позивачем не надано належні докази на підтвердження факту понесення таких витрат. Зокрема, ТДВ «СК «Гардіан» не було відшкодовано наступні витрати: розрахунок оплати за послугами медичної допомоги від 17 лютого 2023 року № 885248 на суму 2 600 грн, розрахунок від 20 лютого 2023 року № 2111 на суму 450 грн (первинна консультація невролога), розрахунок від 27 лютого 2023 року № 2594 на суму 350 грн (повторна консультація невролога). Позивачем надано розрахунок оплати за послугами медичної допомоги (МРТ) на суму 2 600 грн, розрахунок консультацій невролога на суму 450 та 350 грн, однак не надано розрахункового документу на підтвердження оплати цих послуг, також не надано доказів на підтвердження необхідності проведення дослідження МРТ та консультування у приватного невролога через 1 міс після ДТП. При цьому, довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» від 14 серпня 2023 року № 289 не є розрахунковим документом на підтвердження оплати. Щодо відшкодування витрат на придбання лікарських засобів (Гематоген, Маніт, Альцмерат, Квадевіт, Кофеїн) відсутні призначення лікаря, отже, не підтверджено, що це обґрунтовані витрати, понесені саме позивачем на своє лікування на суму 2 106,84 грн. Таким чином, позовні вимоги у частині відшкодування витрат на лікування у розмірі 5 506,84 грн та 275,30 грн (5 %) моральної шкоди підлягають задоволенню після надання позивачем відповідних підтверджувальних документів. Крім того, витрати на проїзд на потяг ЛубниПолтава на суму 368,41 грн страховиком не відшкодовуються.

ТДВ «СК «Гардіан» просило відмовити у задоволенні позовних вимог «у межах страхової суми 130 000 грн».

Рух справи

01 квітня 2025 року ОСОБА_2 через адвоката Ковбасу О. С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01 травня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача 09 квітня 2025 року подав до суду заяву про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, яка задоволена ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року.

Представник Геращенка Д. В. 30 квітня 2025 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

01 травня 2025 року задоволено клопотання адвоката Замули І. А. про відкладення підготовчого судового засідання з метою надання можливості подати до суду відзив, сформувати відповідні запити та отримати відповіді на них, відкладено підготовче судове засідання на 21 травня 2025 року.

Представник ОСОБА_1 21 травня 2025 року подав до суду відзив на позовну заяву.

21 травня 2025 року задоволено клопотання адвоката Ковбаси О. С. про відкладення підготовчого судового засідання для надання можливості подати відповідь на відзив.

Представник ОСОБА_2 04 червня 2025 року подав до суду відповідь на відзив та клопотання про залучення до справи співвідповідача.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2025 року залучено як співвідповідача ТДВ «СК «Гардіан», зобов`язано ОСОБА_2 подати до суду нову редакцію позовної заяви із залученим співвідповідачем, а також докази надсилання копії нової редакції позовної заяви всім учасникам справи, визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали та нової редакції позовної заяви для подання відзиву, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

ТДВ «СК «Гардіан» 16 червня 2025 року направило до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 26 червня 2025 року, для надання можливості ознайомитися з позовними вимогами та для підготовки відзиву.

22 червня 2025 року ОСОБА_2 через адвоката Ковбасу О. С. направила до суду нову редакцію позовної заяви до ОСОБА_1 , ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення.

Адвокат Ковбаса О. С. 26 червня 2025 року звернувся до суду із заявою про проведення підготовчого судового засідання 26 червня 2025 року за відсутності позивача та його представника.

26 червня 2025 року задоволено клопотання ТДВ «СК «Гардіан» про відкладення підготовчого судового засідання. Відкладено підготовче судове засідання на 30 липня 2025 року.

ТДВ «СК «Гардіан» 07 липня 2025 року направило до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 липня 2025 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 27 серпня 2025 року.

ТДВ «СК «Гардіан» подало до суду клопотання, в якому просило проводити призначене на 27 серпня 2025 року судове засідання та всі подальші судові засідання без участі представника вказаної страхової компанії.

27 серпня 2025 року задоволено клопотання адвоката Замули І. А. про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 08 вересня 2025 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка, викликано як свідка ОСОБА_4 , відкладено розгляд справи на 30 вересня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 08 жовтня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року у справі № 539/2352/23, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за частиною другою статті 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Згідно з вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року у справі № 539/2352/23, який набрав законної сили, 16 січня 2023 року приблизно о 09.00 год ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем BMW 525i, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 65 км/год, за межами населеного пункту на рівному, горизонтальному відрізку дороги по мосту через річку Сула в напрямку з міста Лубен Полтавської області до села Засулля Лубенського району Полтавської області, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити зустрічний автомобіль та маючи при цьому технічну можливість попередити зіткнення з ним, для чого у нього не було перешкод технічного характеру, проявивши злочинну недбалість, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем ЗАЗ-Сенс, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті цієї ДТП пасажир автомобіля ЗАЗ-Сенс, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої ЧМТ, уламкового перелому зі зміщенням лобної кістки з переходом на основу черепа та градчастої кістки, уламкового перелому лівої орбіти зі зміщенням з формуванням епідуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, геморагічного забою лівої лобної долі, множинних переломів кісток обличчя та рубців, які є наслідком загоювання рваних ран, у зв`язку з чим була доставлена до КП «ЛЛІЛ» ЛМР, де перебувала на стаціонарному лікуванні. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 03 березня 2023 року № 89 ОСОБА_3 внаслідок вказаної ДТП отримала тілесні ушкодження, які могли утворитися при обставинах викладених вище і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, у результаті зазначеної ДТП пасажир автомобіля ЗАЗ-Сенс, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ з субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку з цефалічним та вестибулоатактичним синдромом, хлистової травми шиї, рубця в правій лобно-тимяно-скроневій ділянці голови, який є наслідком загоювання різаної рани голови, у зв`язку з чим була доставлена до КП «ЛЛІЛ» ЛМР, де перебувала на стаціонарному лікуванні. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02 березня 2023 року № 85 ОСОБА_2 внаслідок цієї ДТП отримала тілесні ушкодження, які могли утворитись при обставинах викладених вище і кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 28 березня 2023 року № СЕ-19/117-23/4737-ІТ своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, чинних на час вказаної ДТП зі змінами та доповненнями (далі Правила дорожнього руху). Порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За змістом висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року, виготовленому на бланку Громадської організації «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень» (далі ГО «СФСПД»):

- питання психологічної експертизи:

1) потерпілій ОСОБА_2 завдана моральна шкода, внаслідок спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тривалого лікування і спотворення життєвих планів, внаслідок ДТП, за обставинами, що досліджуються в кримінальному провадженні № 0000054 за ознаками частини другої статті 286 КК України, з максимальною санкцією позбавленням волі на строк до восьми років;

2) індивідуально-психологічні особливості піддослідної особи призводять до збільшення до 5 % ступеню вираженості емоційних реакцій та перебігу психічних процесів внаслідок досліджуваної події у порівнянні з середньо унормованою особистістю за подібних умов (питання психологічної експертизи);

- питання соціальної експертизи:

3) в подібних правовідносинах, з урахуванням зменшення купівельної спроможності гривні та збільшення мінімальної заробітної плати в період 20062024 роки Вищі суди в Україні: допускали відшкодування моральної шкоди в розмірі до 4882 мінімальних заробітних плат за неумисне завдання в ДТП тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; допускали збільшення в кілька разів розмір грошового відшкодування моральної шкоди, якщо обвинуваченим тривалий час добровільно не прийняті міри по відшкодуванню; визнавали факт щирого каяття особи у вчиненні злочину, лише якщо матеріали справи містять дані на підтвердження того, що засуджені відшкодували збитки потерпілому; визнавали, що експерт-психолог може призначатися судом або залучатися учасником справи, при цьому ЦПК України не містить норми, за якою експертом може бути лише атестований Міністерством юстиції України фахівець; визначали грошовий розмір моральної шкоди лише на підставі доказів кожної зі сторін судового спору із дотримуванням принципу змагальності;

4) за результатами соціальної експертизи, проведеної спеціалізованою експертною ГО «СФСПД», з урахуванням ставлення суспільства до подібних правопорушень, психодіагностики особистості позивача та судової практики Вищих судів у подібних правовідносинах, моральна шкода ОСОБА_2 оцінюється в розмірі: а) при добровільній виплаті до ухвалення судового рішення 15 мінімальних заробітних плат + (5 %) = 120 000 грн + 6 000 грн = 126 000 грн; б) при відмові від добровільної виплати, що прогнозує подальше ухилення від виконання цивільного обов`язку винуватця відносно постраждалого 30 мінімальних заробітних плат + (5 %) = 240 000 грн + 12 000 грн = 252 000 грн (5 % є врахуванням психологічних і соціальних особливостей піддослідного).

В указаному висновку у графі «експерт психодіагностики» наявний підпис фізичної особи підприємця (далі ФОП) ОСОБА_4 . Також у висновку мітиться вказівка про те, що його затверджено рішенням правління спеціалізованої експертної ГО «СФСПД» (експерт громадської моральної) від 28 лютого 2025 року. У графі «головуючий» наявний підпис ОСОБА_6 .

Згідно з договором/рахунком-фактурою від 20 лютого 2025 року № 19/02 ОСОБА_2 сплатила на корить ФОП ОСОБА_4 8 000 грн за психологічну експертизу при діагностиці моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_2 .

На підтвердження заявлених у справі вимог сторона позивача також подала до суду рахунки за первинний та повторний прийом невролога, розрахунок оплати за послугами медичної допомоги, копію проїзного документа, чеки щодо проїзних документів, ліків, консультативні висновки спеціалістів, томографії, виписку з медичної картки стаціонарного хворого, комісійний висновок магнітно-резонансної томографії головного мозку тощо.

Згідно з полісом № АР/6646349 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 серпня 2022 року застрахованим транспортним засобом є автомобіль BMW 525i, державний номерний знак НОМЕР_1 ; страхувальник ОСОБА_1 ; страховик ТДВ «СК «Гардіан»; страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи 0 грн; строк дії: з 31 серпня 2022 року до 30 серпня 2023 року.

ОСОБА_2 31 січня 2023 року звернулася до генерального директора ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій вказувала, що ДТП, яка сталася 16 січня 2023 року, відповідальним за заподіяння шкоди визнано ОСОБА_1 . Просила відшкодувати витрати у зв`язку з нанесенням шкоди її життю та здоров`ю. Вказувала, що не отримувала будь-яких компенсацій від винної сторони або її представників.

Адвокат Кривченко В. І. в інтересах ОСОБА_2 01 серпня 2023 року подав генеральному директору ТДВ «СК «Гардіан» заяву про проведення повної виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, в якій вказував, зокрема, що до заяви на страхову виплату від 31 січня 2023 року ОСОБА_2 надала копію свого паспорта, ідентифікаційного коду та наявну у неї на той час медичну документацію з проведеного лікування і підтверджуючими чеками з придбання ліків/оплати лікування на загальну суму 4 067,30 грн. Крім того, ОСОБА_2 також була надана заява про виплату передбаченої статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової суми відшкодування. Ліміт страхового відшкодування, згідно з рішенням Правління Національного банку України за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 320 000 грн. Проте, ТДВ «СК «Гардіан» потерпілій ОСОБА_2 за вказаним страховим випадком 21 лютого 2023 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі лише 1 525,45 грн. Не погодившись із нарахованим до виплати страховим відшкодуванням, яка явно не відповідає заподіяній шкоді здоров`ю ОСОБА_2 згідно з витраченими нею коштами на придбання ліків за призначеним лікуванням (4 067,30 грн), ОСОБА_2 звернулася за правовою допомогою до адвоката Кривченка В. І. Крім того, після звернення із заявою про страхову виплату від 31 січня 2023 року, потерпіла ОСОБА_2 понесла додаткові витрати з призначеним їй лікуванням внаслідок отриманих травм у цьому ДТП 16 січня 2023 року, на суму 6 746,90 грн. Таким чином, потерпілій ОСОБА_2 була заподіяна шкода її здоров`ю з отриманими внаслідок ДТП 16 січня 2023 року тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та понесені витрати на лікування в сумі складають 10 814,20 грн (4 067,30 + 6 746,90), з яких ТДВ «СК «Гардіан» виплачено лише 1 525,45 грн, тобто до повної страхової виплати ТДВ «СК «Гардіан» не виплаченими залишилося 9 288,75 грн (10 814,20 1 525,45).

Адвокат Кривченко В. І. в інтересах ОСОБА_2 19 вересня 2023 року подав генеральному директору ТДВ «СК «Гардіан» доповнення до заяви про проведення повної виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно з платіжною інструкцією від 21 лютого 2023 року № 166143 ТДВ «СК «Гардіан» виплатило ОСОБА_2 1 533,12 грн. У графі призначення платежу зазначено: «Стр.відш. зг. стр.акту №G-23624-1 за пошкодженний т.з. витрат.на лікуван -, власник ОСОБА_2 ; до виплати включено моральну шкоду Без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції від 15 серпня 2023 року № 183372ТДВ «СК «Гардіан» виплатило ОСОБА_2 2 110,03 грн. У графі призначення платежу зазначено: «Стр.відш. зг. стр.акту №G-23624-2 за пошкодженний т.з. витрат.на лікуван -, власник ОСОБА_2 ; ДОПЛАТА(до суми виплати включено моральну шкоду у розмірі 5%-100,48 грн.) Без ПДВ».

За змістом платіжної інструкції від 29 вересня 2023 року № 183372 ТДВ «СК «Гардіан» виплатило ОСОБА_2 1 933,41 грн. У графі призначення платежу зазначено: «Стр.відш. зг. стр.акту №G-23624-3 за пошкодженний т.з. витрат.на лікуван -, власник ОСОБА_2 ; до суми виплати включено моральну шкоду у розмірі 5% (92,07 грн.) Без ПДВ».

За змістом повідомлення від 14 серпня 2023 року № 289 Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» підтверджує факт оплати наданих ОСОБА_2 медичних послуг лікувально-діагностичним центром 17 лютого 2023 року, а саме МРТ головного мозку з роздруківкою плівки та МРТ шийного відділу хребта з роздруківкою плівки загальною вартістю 2 600 грн.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 надав суду показання про те, що він є головою ГО «СФСПД», до нього звернулася ОСОБА_2 (за два три дня до 25 лютого 2025 року), від неї були отримані документи (матеріали кримінального провадження, медичні довідки), з нею проведено бесіду, психодіагностику. ГО «СФСПД» більше 15 років займається дослідженням моральної шкоди. Фактично було проведено дві експертизи. Першу експертизу провів особисто ОСОБА_4 , в ході якої було постановлено відповіді на поставлені питання (питання психологічної експертизи). Психолог не рахує вартість завданої моральної шкоди, а лише встановлює її наявність. Основним завданням психологічної експертизи є визначення в особи індивідуальних психологічних особливостей характеру, емоційних реакцій тощо. Саме це і робив ОСОБА_4 під присягою. На цьому робота психолога завершилася. За цю роботу було отримано 8 000 грн, з яких сплачено податки.

ОСОБА_4 також пояснив, що ГО «СФСПД» надає науково-рекомендаційну оцінку вартості моральних страждань. Визначення вартості моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 , здійснювалося колегіально, висновок в цій частині підписував головуючий (Сопов А. В.). За основу в цій частині береться судова практика судів вищих інстанцій у подібних правовідносинах. Щодо випадку ОСОБА_2 , то ГО «СФСПД» бачила розумними відшкодувати їй 126 000 грн моральної шкоди при добровільній виплаті до ухвалення судового рішення або 252 000 грн при відмові від добровільної виплати. Звернув увагу на знецінення грошової одиниці при визначенні моральної шкоди, а також застосування мінімальних заробітних плат при проведенні розрахунків.

На запитання представника позивача ОСОБА_4 вказував, що статут ГО «СФСПД» дозволяє проводити вказані у висновку дослідження. ГО «СФСПД» проводить таку роботу безоплатно, соціальні дослідження проводяться безоплатно. В складі ГО «СФСПД» є два підрозділа, психологи правники проводять експертизу як ФОП та беруть за це оплату. Оплата береться тільки за психологічну експертизу. Суди приймають до уваги висновки ГО «СФСПД».

На запитання представника відповідача ОСОБА_4 суду надав пояснення, що ОСОБА_4 як ФОП не перебуває у договірних відносинах з ГО «СФСПД». ГО «СФСПД» уповноважила ОСОБА_4 провести психологічну експертизу. ФОП ОСОБА_4 виконав частину комплексної психолого-соціальної експертизи від 28 лютого 2025 року. Соціальну експертизу проводила ГО «СФСПД» безоплатно, ГО «СФСПД» не проводить психологічну експертизу, тому запрошує інших людей. Експерт (ОСОБА_4 ) повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку лише в частині проведення психологічної експертизи. Особи, які проводили соціальну експертизу, не повідомлялися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. ОСОБА_2 по телефону звернулася до ОСОБА_4 з метою проведення експертизи. Також у поданій письмовій заяві ОСОБА_2 поставила питання перед експертом щодо завданої моральної шкоди (питання були складені ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 ). Питання, які були поставленні на вирішення комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року були сформульовані ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 . Викладені у висновку мотиви про відсутність у ОСОБА_1 щирого каяття записано зі слів ОСОБА_2 (це її бачення).

На запитання суду ОСОБА_4 вказував, що він володіє спеціальними знаннями та кваліфікацією, тому міг проводити дослідження, про які зазначено у висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року. У висновку надано рекомендації щодо вартості моральної шкоди. Подана до суду експертиза є комплексним дослідженням, підписана двом особами: ОСОБА_4 як ФОП та ОСОБА_6 як головуючим.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини перша та четверта статті 23 ЦК України).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом 1961-IV.

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з абзацом першим пунктом 22.2 статті 22 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 26-1 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За змістом абзацу першого пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У частині першій статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (постанова Верховного Суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що: основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці (постанова Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 727/10408/23).

Встановлено, що з вини ОСОБА_1 16 січня 2023 року відбулася ДТП, під час якої ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вина ОСОБА_1 в вчиненні вказаної ДТП підтверджується вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року у справі № 539/2352/23, який набрав законної сили.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля BMW 525i, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», що підтверджується полісом № АР/6646349 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 серпня 2022 року. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи 0 грн.

ОСОБА_2 зверталася до ТДВ «СК «Гардіан» із заявами щодо виплат страхового відшкодування.

Згідно з поданими до суду платіжними інструкціями ТДВ «СК «Гардіан» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 1 533,12 грн, 2 110,03 грн та 1 933,41 грн. В указані суми включено моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що узгоджується з вимогами статті 26-1 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів на спростування розміру виплачених страховиком сум страхового відшкодування як майнової, так моральної шкоди (регламентної виплати).

Суд погоджується з доводами ТДВ «СК «Гардіан», що заявлені ОСОБА_2 витрати у сумі 5 506,84 грн не відшкодовано, оскільки позивачем не надано належні докази на підтвердження факту понесення таких витрат. Зокрема, ТДВ «СК «Гардіан» не було відшкодовано наступні витрати: розрахунок оплати за послугами медичної допомоги від 17 лютого 2023 року № 885248 на суму 2 600 грн, розрахунок від 20 лютого 2023 року № 2111 на суму 450 грн (первинна консультація невролога), розрахунок від 27 лютого 2023 року № 2594 на суму 350 грн (повторна консультація невролога). Позивачем надано розрахунок оплати за послугами медичної допомоги (МРТ) на суму 2 600 грн, розрахунок консультацій невролога на суму 450 та 350 грн, однак не надано розрахункового документу на підтвердження оплати цих послуг, також не надано доказів на підтвердження необхідності проведення дослідження МРТ та консультування у приватного невролога через 1 міс після ДТП. При цьому, довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» від 14 серпня 2023 року № 289 не є розрахунковим документом на підтвердження оплати. Щодо відшкодування витрат на придбання лікарських засобів (Гематоген, Маніт, Альцмерат, Квадевіт, Кофеїн) відсутні призначення лікаря, отже, не підтверджено, що це обґрунтовані витрати, понесені саме позивачем на своє лікування на суму 2 106,84 грн.

Водночас до суду також не подано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем майнових витрат внаслідок ДТП у більшому розмірі, ніж сплачено ТДВ «СК «Гардіан».

ТДВ «СК «Гардіан» розрахувало та виплатило ОСОБА_2 моральну шкоду як 5 % від страхової виплати у межах страхової суми, що відповідає приписами пункту 9.1 статті 9, абзацу першого пункту 22.1 статті 22 та статті 26-1 Закону № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, заявлені у справі вимоги до ТДВ «СК «Гардіан» задоволенню не підлягають.

Водночас суд погоджується з доводами сторони позивача про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з огляду на таке.

Відповідно частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 759/1587/21.

Тобто наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, при розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.

Тобто, відшкодування моральної шкоди передбачають необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 753/4289/23.

Вирішуючи позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди з винуватця ДТП, суду врахував, що вироком суду констатована вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, факт отриманих позивачем тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ з субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку з цефалічним та вестибулоатактичним синдромом, хлистової травми шиї, рубця в правій лобно-тимяно-скроневій ділянці голови, який є наслідком загоювання різаної рани голови (ОСОБА_2 внаслідок цієї ДТП отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості). Вказані обставини спричинили позивачу фізичний біль та пов`язані з цим фізичні та душевні страждання, зміни у звичному способі життя позивача, оскільки вона пережила емоційний стрес, що став джерелом негативних емоцій і переживань.

Суд дійшов висновку, що наявний склад цивільного правопорушення та є підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20).

Надаючи оцінку доводам представника позивача, що висновок комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року, виготовлений ГО «СФСПД», є належним і допустимим доказом, суд зазначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (частини перша, друга, сьома статті 102 ЦПК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18).

Висновок комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року, виготовлений ГО «СФСПД»,не є висновком спеціаліста чи експерта. Цей висновок є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистих властивостей позивача. Отже, такий висновок носить рекомендаційний характер, тому при вирішенні питання про визначення розміру компенсації моральної шкоди з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, суд може його враховувати в сукупності з іншими доказами у справі. Проте відомості, викладені у зазначеному висновку, самі по собі не можуть бути підставою для суттєвого збільшення розміру відшкодування завданої моральної шкоди.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 759/24810/21.

Суд враховує висновок комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року, виготовлений ГО «СФСПД», в сукупності з іншими доказами у справі.

З урахуванням встановлених обставин, характеру та ступені моральних страждань позивача, з огляду на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, розмірі відшкодування моральної шкоди у цій справі за рахунок ОСОБА_1 суд визначає у сумі 50 000 грн.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Зважаючи на надану оцінку аргументам учасників справи, суду вважає, що доводи позовної заяви є частково обґрунтованими, тому заявлені у справи вимоги до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню на 50 000 грн, а у задоволенні позову до ТДВ «СК «Гардіан» необхідно відмовити.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо судових витрат

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то з ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 749,95 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З огляду на зміст пункту 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з розглядом справи, понесені на складення висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-02-25 моральної шкоди потерпілого від 28 лютого 2025 року, у розмірі 1 587,20 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 749 (сімсот сорок дев`ять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1 587 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 96; ).

Суддя М. М. Пилипчук