Провадження №2-др/522/180/25
УХВАЛА

09 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2025 року позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 419,99 гривень.

03 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

Згідно ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право ,не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Диспозиції статті вказує на два строки: до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позові не вказав, що подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу відбудеться протягом 5 днів після ухвалення рішення.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути лише судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, при цьому, не зазначав про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Як вже було зазначено, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення у справі було ухвалено 26 вересня 2025 року.

Згідно ч.1 ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, строк для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат розпочав обраховуватися 27 вересня 2025 року, а останнім днем такого строку є 01 жовтня 2025 року, що є робочим днем.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана через підсистему ЕС 02 жовтня 2025 року, тобто, поза межами встановленого на те строку.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частини другої статті 127 ЦПК України).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд має враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

При цьому, в заяві про ухвалення додаткового рішення заявником не ініціюється питання про поновлення процесуального строку.

Суд додатково зазначає, що постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року по справі №160/16902/20 зазначається про те, що передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана поза межами строку, встановленого ЦПК України, а в самій заяві позивачем не ініційовано питання про поновлення процесуального строку, суд доходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про ухвалення додаткового рішення повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів.

Суддя Косіцина В.В.