ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8970/25 Справа № 932/7638/24 Суддя у 1-й інстанції - Ярощук О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Городничої В.С., Свистунової О.В.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Шевченківського районного суду м. Дніпра від 27 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю особи на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". 15 червня 2012 року о 09 год. 45 хв. з ОСОБА_2 стався нещасний випадок. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01 годині 45 хвилин ОСОБА_2 помер в реанімаційному відділенні КЗ "Павлоградська МЛ №4 ДОР". Відповідно до акта №8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затвердженого, 10 липня 2012 року, першим заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду по Донецькій області - начальником Донецького гірничого округу Король В.І., ОСОБА_2 , 15 червня 2012 року о 09 год. 45 хв. на дільниці з видобутку вугілля №4, 163 лав. ВСП " Шахта Степова " ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" виконуючи роботи з прибирання гірничої маси, отримав травми (затиснення між перекриттями секцій №8 та №9 лівої руки). Також вказаним актом встановлено, що особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, що призвело до події яка мала місце 15 червня 2012 року. Розділом 1 акту визначено, що ОСОБА_2 був доставлений до лікарні з діагнозом: травматична ампутація верхньої лівої кінцівки; травматичний шок. Розділом 4 акту встановлено, що у результаті перевірки виявлено 146 порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці у ВСП " Шахта Степова " ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Відповідно до копії акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 09 липня 2012 року, який стався 15 чеврня 2012 року встановлено, що нещасний випадок, який стався 15 червня 2012 року з ОСОБА_2 є таким, що пов`язаний з виробництвом. Також, встановлено, що працівниками, дії та бездіяльність яких призвели до нещасного випадку є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Таким чимно, відповідач не створив таких умов праці, в яких чоловік позивача міг би виконувати покладені на нього обов`язки безпечно, внаслідок чого ОСОБА_2 . Позивач вказує, втративши свого чоловіка, рідну людину, опору в житті, батька дитини, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у її житті, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь у якості відшкодування моральної шкоди, завданою смертю чоловіка на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 302 800 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Дніпра від 27 червня 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 302 800 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" просить рішення суду від 27 червня 2025 року змінити в частині стягнення з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, зменшивши її розмір до 100 000 грн. з утриманням податків на інших обов"язкових платежів, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого отриманими травмами під час виробництва, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності отриманих травм на виробництві і причинного зв`язку між смертю і отриманими травмами на виробництві, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі перебували з 11 грудня 2004 року (а.с.24).

ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та працював на посаді гірника очисного забою, загальний стаж роботи 15 років 8 місяців, стаж роботи за професією - 8 років 4 місяці (а.с.25, 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.23).

Встановлено, 15 червня 2012 року о 09 год. 45 хв. з ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок із смертельним наслідком, про що складено Акт №8 спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 10 липня 2012 року (а.с.19-22).

Відповідно до п.3 Акту №8 спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 10 липня 2012 року, що стався 15 червня 2012 року о 09 год. 45 хв. вбачається, нещасний випадок стався за наступних обставин: 15 червня 2012 року у 1-шу зміну о 6 годині 40 хвилин виконуючим обов`язки начальника дільниці з видобуту вугілля №4 ВСП "Шахта "Степова" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_4 був виданий наряд ланці робітників у складі 9-ти гірників очисного забою, 8-ми слектрослюсарів підземних та 8-ми гірників підземних на виїмку вугілля в 163 лаві струговою установкою GH-800/S в об"ємі 110г, технічне обслуговування скребкового конвеєра PF-3 та ремонту секцій, механізованого комплексу DBT у кількості 4-х одиниць у 163 лаві, обслуговування штрекового скребкового конвеєра СПЦ-230, обслуговування електрообладнання та встановлення анкерного кріплення на 165 збірному штреку. На наряді був проведений інструктаж з безпечного виконання робіт при виїмці вугілля струговою установкою GH-800/S, пересуванні секцій механізованого кріплення DBT та скорочення скребкових конвеєрів.

Керівництво роботами у зміні здійснював гірничий майстер дільниці з видобутку вугілля №4 ОСОБА_5 .

По прибуттю на виїмкову дільницю 163 лави о 8 годині 10 хвилин працівники 1-ї зміни змінили на робочих місцях працівників 4-ї зміни і продовжили роботи з виїмки вугілля у 163 лаві. Четверо гірничих робітників очисного забою розташувалися у лаві згідно закріплених паїв для виконання робіт з зачистки ходового відділення лави та коректування лінії скребкового конвеєра відносно горизонту - ОСОБА_2 - секції №№1-50, ОСОБА_6 - секції №№50-100, ОСОБА_7 - секції №№100-150, ОСОБА_8 - секції №№150-200. На кріплення сполучень 163 лави зі 163 бортовим штреком та 165 збірним штреком та виконання кінцевих операцій були задіяні два гірника очисного забою. Струговою установкою GH-800/S, пульт управління якою знаходиться на 163 бортовому штреку, за 60м вище від 163 лави, керував електрослюсар підземний ОСОБА_9 .

О 9 годині 00 хвилин гірничий майстер ОСОБА_5 , після огляду 165 збірного штреку, розпочав обслідування 163 лави. ОСОБА_5 звернув увагу на те, що на проході для людей на ділянці від першої до десятої секції знаходиться гірнича маса, яка випала з конвеєра. Зачисткою лави у районі десятої секції займався гірник очисного забою ОСОБА_2 . При виконанні огляду механізованого кріплення, та оцінці стану покрівлі лави, ОСОБА_10 не виявив будь-яких порушень і продовжив обслідування 163 лави.

О 9 годині 27 хвилин струг вирубався на 165 збірний штрек і продовжив виїмку вугілля у напрямку до 163 бортового штреку.

О 9 годині 30 хвилин електрослюсар ОСОБА_9 по селекторному зв"язку повідомив ОСОБА_2 , що секції №№6,7 не пересунуті, на задану величину для початку автоматичної функції «Цикл». На що ОСОБА_2 відповів ОСОБА_9 , що пересуванню секцій №№6,7 заважає гірнича маса, яка знаходиться перед ними. ОСОБА_9 вирішив надалі не виконувати виїмку вугілля у цьому районі лави, про що повідомив ОСОБА_2 .

О 9 годині 48 хвилин ланковий ОСОБА_11 , який знаходився на сполучені 163 лави зі 165 збірним штреком, побачив світлові сигнали, які подавались з лави і увімкнув кнопкуиаварійного вимкнення механізмів лави. Після цього ОСОБА_11 почув з лави крик про допомогу і пішов у лаву для з`ясування ситуації. Дійшовши до секції №8, він побачив, що ліва рука ОСОБА_2 була затиснута вище ліктя між перекриттями секцій №8 та №9. Негайно, зливши секцію №8, ОСОБА_11 звільнив руку ОСОБА_2 і разом з ОСОБА_12 , який прийшов вслід за ОСОБА_13 , надав першу необхідну медичну допомогу.

Зі слів ланкового ОСОБА_14 , ОСОБА_2 виконував роботи із зачистки перекриття секції №8, непередбачені виданим нарядом. Згідно записів архівних електронних даних роботи струтової установки GH-800/S, встановлено, що у відрізок часу з 09 годин 35 хвилин до 09 години 44 хвилини 49 секунд секція №8 знаходилася у злитому стані, та не була заблокована, шляхом натиснення на відповідну кнопку на пульті управління секції №9.

О 9 годині 44 хвилини 41 секунду ОСОБА_2 з пульта управління, розміщеного на секції №9, натиснув кнопку «старт», яка дає команду секції №8 на виконання функції «Автопослідовність вручну». Результатом виконання цієї команди є злив секції та її розтискання, з одночасним перетягуванням у бік забою на задану величину, протягом 2 секунд. Виконання команди відбувається після проходження попереджувальних звукового та світлового сигналів, протягом 9 секунд. О 9 годині 45 хвилин 9 секунд секція №8 була розтиснута, що призвело до затиснення між перекриттями секцій №8 та №9 лівої руки ОСОБА_2 , який в цей час хотів скинути шматок породи з перекриття секції лопатою, без використання спеціального скребка з довгою ручкою 1,5м. Скребок для зачищення гірничої маси з перекриття секцій у цей час знаходився біля секції №1.

О 10 годині 00 хвилин гірничий диспетчер, згідно вимог п. 18, р.3,гл.V «Правил безпеки у вугільних шахтах», викликав реанімаційно-протишокову групу 8 ДВГРЗ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01 годині 45 хвилин ОСОБА_2 помер в реанімаційному відділенні КЗ "Павлоградська МЛ №4 ДОР" (а.с.19-22).

Відповідно до п.4 вказаного причинами нещасного випадку є: 1. Порушення технологічного процесу, що виявилося в одночасному виконанні робіт з зачищення перекриття секції №8 та робіт з виїмки вугілля. 2.Невиконання вимог інструкції з охорони праці. 3.Невиконання посадових обов"язків.

Відповідно до п.10 акту №8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: - ОСОБА_4 в.о. начальника дільниці з видобутку вугілля №4 ВСП "Шахта "Степова" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", (порушення вимог статті 48 Гірничого Закону України, статті 14 Закону України "Про охорону праці", п.п. 1,6, 4.2 "Положення про дільницю з видобутку вугілля №4 - ОСОБА_5 , гірничий майстер дільниці з видобутку вугілля №4 ВСП "Шахта "Степова" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", (порушення вимог статті 48 Гірничого Закону України, статті 14 Закону України "Про охорону праці", п.п. 2.1, 2.5, 4.2 "Посадової інструкції гірничого майстра дільниці з видобутку вугілля №4"; - ОСОБА_2 , гірник очисного забою дільниці з видобутку вугілля №4 ВСП "Шахта "Степова" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", (порушення вимог статті 48, Гірничого Закону України, статті 14 Закону України "Про охорону праці", п.11. "Інструкції №1 з охорони праці, безпечному виконанню робіт та поведінці в шахті гірника очисного забою", п.64 "Паспорту виїмкової дільниці 163лави пласту С6", п. 5.14 "Інструкції з експлуатації щитового кріплення 650/1300-2х2389-1500" (а.с.14-18).

Відповідно до п.6 Акту №8 спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 10 липня 2012 року, що стався 15 червня 2012 року о 09 год. 45 хв. висновком комісії встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_2 вважати пов`язаним з виробництвом.

Отже, встановлено, смерть ОСОБА_2 - чоловіка позивача, настала в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що підтверджується зазначеними вище доказами.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , яка є дружиною загиблого на виробництві ОСОБА_2 , має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із встановленням причинного зв`язку смерті її чоловіка та отриманими ушкодженнями на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, а також з істотності вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, її переживань та страждань, пов`язаних із втратою близької людини - чоловіка.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у зв`язку із втратою чоловіка ОСОБА_2 , завдає позивачу душевних та психологічних страждань, позивач позбавлена можливості спілкуватися з чоловіком близькою людиною, відчувати його турботу, любов, підтримку, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2022 року у справі №686/13188/21 вказав, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи при рівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду як компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя у розмірі 302 800 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та не приведе до безпідставного збагачення.

Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або у розмірі, визначеному законом.

У попередній редакції зазначена норма права передбачала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Тобто з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, як до 23 травня 2020 року, так після цієї дати чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. (Постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 598/438/21)

Таким чином, стягнута за рішенням суду з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральна шкода, як компенсація перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя у розмірі 302 800 грн., має бути стягнута без відрахуванням податків на інших обов"язкових платежів.

У постанові Верховного Суду у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24 (провадження № 61-14246св24) вказано, що обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Необґрунтованим є вирішення судами у цій цивільній справі питань щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначення в резолютивній частині рішення порядку його виконання про стягнення цієї суми «без утримання податків та інших обов`язкових платежів».

Доводи апеляційної скарги ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 100 000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" -залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Дніпра від 27 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 07 жовтня 2025 року.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді В.С.Городнича

О.В.Свистунова