Справа № 349/1278/25
Провадження № 2/349/630/25
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Гаврилюк О.О. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку,

встановив:

02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення їх з житлового будинку в с.Беньківці.

Позовна заява подана без дотримання вимог статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За вимогами п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них .

Позивачка в порушення вимог п.4 та п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві чітко не зазначає зміст позовних вимог, зазначивши лише , що "зло має бути покараним" та не зазначає зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що виклад обставин неконкретний, суперечливий, відсутні повні дані щодо місця знаходження спірного нерухомого майна, не викладені в повній мірі обставини щодо позовних вимог, не зазначено про докази на підтвердження викладених обставин щодо належності позивачці домоволодіння з якого вона просить виселити відповідачів по справі. Одночасно позивачка зазначає, що домоволодіння після смерті батьків успакував її брат, який оформив спадкові права.

За ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеністьу праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року (далі - Конвенція) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

В порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачкою не долучено до позовної заяви докази, що вона є власником домоволодіння з якого просить виселети відповідачів.

Суд звертає увагу на вимоги ст. 83 ЦПК України, за якою сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано копії позовної заяви та копії всіх документів для відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачка є особою з інвалідністю з дитинства І групи, однак документу, який підтверджує цю обставину суду не надано.

Позивачка проживає в м. Львів, тому суд роз`яснює , що вона має право на безоплатну правничу допомогу на підставі Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», яка надається, зокрема Львівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачці строк десять днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись 185, 260-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку залишити без руху.

Спосіб усунення недоліків:

1) подати до суду позовну заяву в новій редакції у якій:

- викласти обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують ці обставини;

- чітко викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- надати суду документ, який підтверджує звільнення від сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Гаврилюк