ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2025 року

м. Харків

справа №629/2504/25

провадження №22-ц/818/4440/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю СЕА ТРАНС, ПрАТ СК ПЗУ Україна про відшкодування шкоди, завданої злочином за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Габор Вікторії Володимирівни на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Попова О.Г.,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю СЕА ТРАНС, ПрАТ СК ПЗУ Україна про відшкодування шкоди, завданої злочином, в якому просить стягнути з ТОВ «СЕА ТРАНС» в рахунок відшкодування майнової шкоди 34716 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 1459813 грн. 25 коп., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності 241200 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн.; з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок відшкодування майнової шкоди 160000 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 320000 грн., а також судові витрати. Остаточний розмір позовних вимог визначено позивачем в сумі 2715729,25 грн.

У червні 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС», які знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та інших фінансово-кредитних установах, в межах ціни позову в розмірі 2235729 грн. 25 коп.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2025 року у задоволенні позву відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Габор Вікторія Володимирівна просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вважає, що у разі незабезпечення позову, відповідач може відчужити майно, що йому належить до вирішення спору по суті, що у майбутньому може утруднити виконання рішення суду. Зазначає, що стороною позивача надано докази, які свідчать про те, що ТОВ СЕА ТРАНС не має на праві власності будь-якого нерухомого майна, а єдиний транспортний засіб перебуває у заставі за договором застави рухомого майна з забороною відчуження. Вищенаведені обставини щодо майнового становища ТОВ СЕА ТРАНС та наявність інших обтяжень свідчать про існування потенціального високого ризику того, що майбутнє судове рішнення не буде виконано, з огляду на відсутнсть у відповідача майна, наявність та вартість якого могла б компенсувати визначений судом розмір шкоди.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не надано доказів, які б свідчили про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС» дій, спрямованих на приховане відчуження майна підприємства з метою невиконання майбутнього судового рішення, а отже суд не може зробити висновку про наявність підстав, які б свідчили, що невжиття таких заходів, як накладення арешту на грошові кошти товариства, може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є відшкодування шкоди, завданої злочином, в якому ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «СЕА ТРАНС» в рахунок відшкодування майнової шкоди 34716 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 1459813 грн. 25 коп., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності 241200 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн.; з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок відшкодування майнової шкоди 160000 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 320000 грн., а також судові витрати. Остаточний розмір позовних вимог визначено позивачем в сумі 2715729,25 грн.

Як на підставу вимог вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача посилалась на те, що просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС», які знаходяться на його рахунках у будь яких банківських та інших фінансово-кредитних установах, в межах ціни позову в розмірі 2235729 гривень 25 копійок. Зазначає, що наразі позивач має побоювання, що в подальшому, з огляду на значний розмір позовних вимог, які заявлені до ТОВ «СЕА ТРАНС», відповідач в будь-який момент матиме змогу вчинити певні дії, спрямовані насухилення від майбутнього виконання судового рішення по вказаній справі. Наведене в подальшому спричинить ускладнення виконання судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_1 , та істотно знизить ефективність захисту порушених прав заявника. Під загрозою примусового зобов`язання щодо сплати коштів в сумі 2235729,25 грн., ТОВ «СЕА ТРАНС» може вдатись до дій, спрямованих на приховане відчуження підприємства з метою невиконання майбутнього судового рішення. Крім того, з огляду на те, що з часу судового провадження відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на повне або часткове погашення заявлених до стягнення коштів, в чергове наявні підстави вважати, що в майбутньому такі пасивні дії відповідача будуть продовжені. Зазначає, що ТОВ «СЕА ТРАНС» не має на праві власності будь якого нерухомого майна. Єдиний транспортний засіб ТОВ «СЕА ТРАНС» перебуває в заставі за договором застави рухомого майна від 27.08.2024 року з забороною відчуження. Наведене свідчить, що з огляду на відсутність будь-якого нерухомого майна, належного на праві власності ТОВ «СЕА ТРАНС» та яке може бути звернуто стягнення, враховуючи наявне заставне майно, щодо якого вже застосовані заходи обтяження, відповідач усвідомлюватиме можливість уникнення виконання майбутнього зобов`язання. Також представник вказав, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки внаслідок арешту такі кошти та майно залишаються у власності ТОВ «СЕА ТРАНС», проте знерухомлюються з метою недопущення їх виведення з рахунків боржника (відчуження) та уникнення виконання ним судового рішення у майбутньому.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди завданої злочином.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів що незабезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, унеможливить виконання рішення суду.

Запропонований заявником спосіб забезпечення позову, а саме: накладення арешту на рахунки ТОВ СЕА ТРАНС призведе до неможливості здійснення господарської діяльності товариства. Тому таке забезпечення позову не може бути застосовано.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Габор Вікторії Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 07 жовтня 2025 року.