ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4565/25

Головуючий у першій інстанції Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1528/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцька Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

скаржник (боржник): Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцев Артем Юрійович,

суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інна Леонідівна,

стягувач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2025 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інни Леонідівни,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (далі по тексту - ПАТ «УКРІНБАНК», ПАТ «Укрінбанк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту ФГВФО) на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. звернувся до суду зі скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. щодо зазначення в постановах від 25.02.2025 про закінчення виконавчих проваджень №64691717, 64536741, 64711078 підставою закінчення замість п. 19 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасувати винесені старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. постанови від 25.02.2025 про закінчення виконавчих проваджень № 64691717, 64536741, 64711078 в частині їх закінчення з підстав п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. зазначити в постановах від 25.02.2025 про закінчення виконавчих проваджень № 64691717, 64536741, 64711078 підставою закінчення п. 19 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу обґрунтовано тим, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2020 у справі №750/4901/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «УКРІНБАНК». Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ«УКРІНБАНК», у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 01.09.2017. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«УКРІНБАНК» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про звільнення його з 01.09.2017 за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та повернути трудову книжку ОСОБА_1 .. Стягнуто з ПАТ«УКРІНБАНК» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 21.04.2017 по 01.09.2017 (включно) в сумі 90 779,13 грн (з даної суми не відраховані податки і обов`язкові платежі). Стягнуто з ПАТ«УКРІНБАНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20 000 грн (з даної суми не відраховані податки і обов`язкові платежі). Стягнуто з ПАТ«УКРІНБАНК» на користь ОСОБА_1 1 257,50 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листа, за якими старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. відкриті виконавчі провадження: № 64536741 від 17.02.2021 про стягнення заборгованості у сумі 1 257,50 грн, № 64691717 від 03.03.2021 про стягнення заборгованості в розмірі 20 000 грн, № 64711078 від 04.03.2021 про стягнення заборгованості в розмірі 90 779,13 грн.

В подальшому, дії ДВС оскаржувались ПАТ «УКРІНБАНК», зокрема, з огляду на те, що на час відкриття виконавчих проваджень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється процедура виведення неплатоспроможного банку (ПАТ «УКРІНБАНК») з ринку (справи №750/3821/22, № 750/17994/23).

Так, у справі №750/17994/23 ПАТ «УКРІНБАНК» в особі уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення банку з ринку оскаржував відмову банку у закінченні виконавчих проваджень № 64691717, 64536741, 64711078, оформлену листом №59888/27.10-23 від 23.11.2023 за підписом начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Д.Нідченко.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2024 у справі №750/17994/23 у задоволенні скарги ПАТ«УКРІНБАНК» на рішення начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нідченка Д.Є., дії та бездіяльність Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.12.2024 у справі №750/17994/23 апеляційну скаргу ПАТ «УКРІНБАНК» задоволено частково. Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанови про закінчення виконавчих проваджень № 64536741 від 17.02.2021, №64691717 від 03.03.2021, № 64711078 від 04.03.2021, відкритих з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 у справі №750/4901/20.

Посилання на рішення НБУ від 22.03.2016 №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» в резолютивній частині постанови суду від 16.12.2024, як підставу закінчення виконавчих проваджень, не міститься, хоча на вказане рішення НБУ посилається державний виконавець в мотивувальній частині оскаржуваних постанов від 25.02.2025.

Скаржник вважає, що державний виконавець дійшов хибних висновків, що підставою закінчення виконавчих проваджень щодо ПАТ «УКРІНБАНК» може бути п.4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника), оскільки, враховуючи обставини процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб підставою закінчення виконавчих проваджень щодо ПАТ «УКРІНБАНК» має бути п.19 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника).

Заявник зазначає, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав пункту 19 частини 1 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору не виноситься, чого не передбачено у випадку закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 цього Закону, таким чином кваліфікація підстав закінчення виконавчого провадження впливає на права боржника.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2025 поновлено ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

У задоволенні скарги ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку Караченцева А.Ю. на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «УКРІНБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку Караченцева А.Ю. просить ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні скарги на дії державного виконавця скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його скарги на дії державного виконавця у повному обсязі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга зводиться до повторного викладу змісту скарги на дії державного виконавця.

Заявник уважає, що законною підставою для закінчення виконавчих проваджень № 64691717, 64536741, 64711078, яка дійсно відповідає обставинам справи та визначена чинним законодавством - є пункт 19 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував його аргументів, що рішення НБУ від 22.03.2016 №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» скасовані судовим рішенням у справі №826/5325/16.

Ураховуючи скасування та нечинність рішень НБУ та ФГВФО про введення в банку тимчасової адміністрації та ліквідації банку (справи №826/5325/16, № 826/14033/17), на виконання саме вимог Закону №590-ІХ від 13.05.2020 Виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення від 10.08.2020 №1485, яким продовжено процедуру та призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. та делеговано повноваження, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яке в судовому порядку або уповноваженим органом не скасовано та є чинним.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника скаржника адвоката Пиріг О.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю., суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 22.03.2016 НБУ за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалив рішення №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», і вказане рішення було першочерговим (прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника було наступним), то, відповідно, державний виконавець з урахуванням наявних у нього дискреційних повноважень, мав законні підстави винести оскаржувані постанови про закінчення виконавчих проваджень № 64691717, 64711078, 64536741 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 у справі №750/4901/20, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.01.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Український інноваційний банк», у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади завідувача господарського відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 01.09.2017. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про звільнення його з 01.09.2017 з посади завідувача господарського відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та повернути трудову книжку ОСОБА_1 . Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 21.04.2017 по 01.09.2017 (включно) в сумі 90 779,13 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20 000 грн.

На виконання вказаного рішення суду видані виконавчі листи, за якими постановами старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. було відкрито виконавчі провадження №64536741 від 17.02.2021, №64711078 від 04.03.2021 та №64691717 від 03.03.2021 (а.с. 16, 20, 24, 63, 65, 66).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.10.2021 у справі №750/10240/21, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.06.2022 та постановою Верховного Суду від 17.03.2023:

- визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л щодо зазначення в постановах про відкриття виконавчих проваджень №64691717, 64536741, 64711078 замість стягувача ПАТ «Укрінбанк» - ПАТ «Українська інноваційна компанія»;

- визнано неправомірними та скасовано постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. від 16.08.2021 щодо зупинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №64691717, 64536741, 64711078;

- визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Красноштан І.Л. в період з 20.03.2021 по 10.09.2021 щодо виконання виконавчого листа у справі №750/4901/20, виданого 10.02.2021, яка виразилась у нездійсненні жодних дій, спрямованих на стягнення коштів з дійсного стягувача - ПАТ «Укрінбанк» ();

- зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. прийняти до примусового виконання виконавчі листи по справі №750/4901/20, видані 28.09.2020 Деснянським районним судом м. Чернігова, та відкрити виконавче провадження, зазначивши стягувачем - ПАТ «Укрінбанк» ().

На підставі вищевказаної ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.10.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. у виконавчих провадженнях №64536741, 64691717 та 64711078 винесено постанови від 24.06.2022 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якими замінено найменування боржника та його адреси, замість назви - ПАТ «Українська інноваційна компанія», адреси: Вознесенський узвіз, 10-А, зазначено назву - ПАТ «Український інноваційний банк», адресу: вул. Січових Стрільців, 17 (а.с. 64).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1485 від 10.08.2020 з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Укрінбанк» (на теперішній час найменування Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»), передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) на підставі пункту у частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13 травня 2020 року №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» (далі Закон №590), враховуючи статтю 54 Закону та лист Міністерства юстиції України №532/16235-026-20/8.4.4 від 04 серпні 2020 року, зокрема:

- продовжено процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» (на теперішній час найменування Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія») з ринку із урахуванням вимог Закону №590 та відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку, забезпечуючи виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів;

- призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» (на теперішній час найменування Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія») з ринку провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича (а.с. 12).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2024 у цивільній справі №750/17994/23 у задоволенні скарги ПАТ «Укрінбанк» на рішення начальника Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нідченка Д. Є., дії та бездіяльність Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.12.2024 апеляційну скаргу ПАТ «Укрінбанк» задоволено частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2024 в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64921429 від 01.06.2021, відкритого з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 у справі №750/4901/20, залишено без змін.

В іншій частині ухвалу скасовано.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №64536741 від 17.02.2021, №64691717 від 03.03.2021 і №64711078 від 04.03.2021, відкритих з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 у справі №750/4901/20.

Постановами старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. від 25.02.2025 на підставі п. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчені виконавчі провадження №64536741, 64691717, 64711078, на підставі того, що постановою Чернігівського апеляційного суду №750/17994/23 від 16.12.2024 зобов`язано винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №64536741 від 17.02.2021, №64691717 від 03.03.2021 та №64711078 від 04.03.2021, відкритих з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 у справі №750/4901/20, оскільки, 22.03.2016 НБУ, за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ухвалив рішення №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» (а.с. 14, 19, 23).

У постанові Верховного Суду від 20.03.2025 у справі №902/538/16 зазначено наступне:

«Як вбачається з обставин, встановлених господарськими судами під час розгляду цієї справи та інших справ, які мають преюдиційне значення, юридичну особу (ідентифікаційний код 05839888), яка наразі має назву ПАТ «Українська інноваційна компанія», було створено з метою здійснення банківської діяльності та найменовано ПАТ «Український інноваційний банк». На підставі виданої НБУ банківської ліцензії та внесення запису регулятором до Державного реєстру банків ПАТ «Укрінбанк» набуло статусу банка.

Правління НБУ у межах визначеної законом компетенції прийняло щодо Банка, зокрема, постанову від 24.12.2015 №934 про віднесення до категорії неплатоспроможних і від 22.03.2016 №180 про відкликання банківської ліценції та ліквідацію, а виконавча дирекція Фонду - рішення від 24.12.2015 №239 про затвердження тимчасової адміністрації та від 22.03.2016 №385 про початок процедури ліквідації. Однак зазначені постанови Правління НБУ та рішення Фонду скасовано судовими рішеннями у справах №826/5325/16 і №826/14033/17, які набрали законної сили, є чинними та обов`язковими до виконання в силу приписів статті 129 Конституції України, статей 2, 326 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, Верховний Суд з урахуванням вимог частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №913/266/20, ухваленій після подання касаційних скарг у цій справі. У зазначеній постанові Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дійшов, зокрема, таких висновків:

- статус банка набувається з моменту прийняття НБУ рішення про видачу банківської ліцензії з одночасним внесенням регулятором запису до Державного реєстру банків, тоді як втрата юридичною особою такого статусу відбувається у результаті завершення реорганізації банка або його ліквідації за спеціальною процедурою, здійснюваною (за винятком процедури добровільної ліквідації) державною спеціалізованою установою - Фондом у визначеному банківським законодавством порядку, кінцевим наслідком чого [реорганізації чи ліквідації] є здійснення НБУ запису в Державному реєстрі банків про припинення банка. При цьому відкликання банківської ліцензії не є самостійною підставою для втрати юридичною особою статусу банка;

- Фонд є установою, що виконує спеціальні функції, зокрема, щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації. У визначених законом випадках Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду (згідно з частиною 1 статті 1, частиною 1 статті 3, частиною 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»);

- Фонд у день отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банка та не пізніше наступного робочого дня розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банка (згідно з частиною 5 статті 77 Закону «Про банки і банківську діяльність», частиною 4 статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»);

- з дня початку процедури ліквідації банка, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банка та органів контролю, а у випадку, якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка тимчасова адміністрація банка припиняється (згідно із пунктом 1 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банка врегульовані статтею 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- відсутність належного законодавчого регулювання (порядку «відновлення» банківської ліцензії у випадку скасування судовим рішенням відповідних рішень НБУ та Фонду, спрямованих на здійснення процедури виведення банка з ринку) та невжиття державним органом (НБУ) відповідних заходів призвело до правової невизначеності як щодо статусу ПАТ «Український інноваційний банк» (нова назва - ПАТ «Українська інноваційна компанія»), так і щодо визначення органу / суб`єкта, наділеного повноваженнями на управління такою юридичною особою;

- зміни до статуту товариства не є реорганізацією в розумінні банківського законодавства і не впливають на обсяг прав та обов`язків цієї юридичної особи, які виникли раніше у зв`язку зі здійсненням нею банківської діяльності в межах своєї спеціальної правосуб`єктності як банківської установи, оскільки внаслідок цього не створився новий учасник правовідносин, отже, ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою, з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 05839888 і єдиним обсягом прав та обов`язків;

- зміна найменування банка без попереднього погодження НБУ чи зміна організаційно-правової форми без здійснення процедури реорганізації банка в установленому банківським законодавством порядку не допускаються, тому відповідні зміни до статуту самі по собі не могли бути підставою для втрати зазначеним товариством статусу банка;

- внаслідок бездіяльності центрального органу державного управління (НБУ), а також через незапровадження органом законодавчої влади нормативного регулювання порядку «відновлення» банківської ліцензії у випадку скасування судовими рішеннями відповідних рішень НБУ та Фонду, спрямованих на здійснення процедури ліквідації банка, чи порядку подальшого виведення неплатоспроможного банка з ринку за цих умов, Боржника варто вважати таким, що був позбавлений можливості зберігати правовий статус банка;

- з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року здійснення судової процедури банкрутства ПАТ «Українська інноваційна компанія» у визначеному законодавством про банкрутство порядку є формою реалізації Компанією та усіма його кредиторами права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Такий порядок дій стабілізує правову ситуацію навколо зазначеного товариства і забезпечить захист прав та інтересів усіх учасників спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд у постанові від 16.10.2024 у справі №913/266/20 прийняв до уваги висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16, щодо повноважень Фонду на управління банком попри скасування у судовому порядку як рішення Фонду про початок процедури ліквідації, так і рішення про запровадження тимчасової адміністрації), однак встановив, що здійснення Фондом ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк» (наразі - ПАТ «Українська інноваційна компанія») виявилося неможливим, позаяк єдиною встановленою законом підставою для початку такої процедури є відповідне рішення Правління НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За відсутності нормативного регулювання продовження процедури виведення банку з ринку шляхом ліквідації у випадку скасування у судовому порядку рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії саме НБУ як уповноваженому суб`єкту на здійснення банківського нагляду належало прийняти у межах своєї компетенції відповідні рішення, чого зроблено не було.

Водночас у справах №826/15260/17 і №826/11199/16 суди відмовили у задоволенні позовів Фонду про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (у тому числі відповідно до рішень загальних зборів від 13.07.2016), тоді як НБУ не звертався з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів, змін до статуту чи скасування записів у ЄДР, незважаючи на те, що з моменту ухвалення відповідних рішень минуло вже понад шість років.

З огляду на викладене, ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 05839888, а зміни до статуту товариства не є реорганізацією в розумінні банківського законодавства і не впливають на обсяг прав та обов`язків відповідної юридичної особи щодо зобов`язань, які виникли до внесення відповідних змін до її статуту. Отже, такі зміни не спростовують наявність зобов`язань, які виникли за відповідними договорами».

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом ( ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. За змістом наведеної норми права, повернення виконавчого документа з цієї підстави можливе на стадії до відкриття виконавчого провадження. Оскільки виконавче провадження вже відкрите, повернення виконавчого документа неможливе. На підставі вказаної підстави (прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника) можливе закінчення виконавчого провадження.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановленні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4, 19 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст.39 Закону).

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Установлено, що 25.02.2025 старший державний виконавець Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень №64536741, 64691717, 64711078 на виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 16.12.2024 у справі №750/17994/23, яка набрала законної чинності, керуючись п. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, у мотивувальній частині постанови Чернігівського апеляційного суду №750/17994/23 від 16.12.2024 зазначено, що боржником у виконавчих провадженнях №64536741 від 17.02.2021, №64691717 від 03.03.2021 і №64711078 від 04.03.2021, що є об`єктом судового розгляду, є ПАТ «Укрінбанк». Оскільки, 22.03.2016 НБУ за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалив рішення №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», то, відповідно, державний виконавець має винести постанови про закінчення цих виконавчих проваджень. Зазначена підстава передбачена саме п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, доводи скаржника про те, що державний виконавець дійшов хибних висновків про те, що підставою закінчення виконавчих проваджень щодо ПАТ «УКРІНБАНК» може бути п.4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника), оскільки, враховуючи обставини процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб підставою закінчення виконавчих проваджень щодо ПАТ «УКРІНБАНК» має бути п.19 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника), не знайшли свого підтвердження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника, зокрема ПАТ «УКРІНБАНК», не приймалось. 10.08.2020 Виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення №1485, яким продовжено процедуру та призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував його аргументів, що рішення НБУ від 22.03.2016 №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» скасовані судовим рішенням у справі №826/5325/16, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов виконував судове рішення у справі №750/17994/23.

Ураховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені норми права, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.07.2025 - без змін, оскільки вона ухвалена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять підстав для її скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.10.2025.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

О.І. Онищенко