Провадження № 2/522/8015/25
УХВАЛА

09 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Косіциної В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Танасогло Олександра Михайловича про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

01 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Танасогло Олександра Михайловича про витребування доказів, у якому заявник просить суд витребувати у ПАТ «СГ «ТАС» відомості про те, чи були застраховані т/з ACURA RDX, VIN - НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 та т/з BMW Х7, д/н НОМЕР_3 за договором КАСКО, ДЦВ інших договорів та чи здійснювалися виплати/відшкодування власниками вказаних т/з у зв`язку із ДТП, що сталася 22 червня 2025 року.

02 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Шаповалової Олександри Сергіївни надійшли заперечення на клопотання, у якому заявниця просила відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів. Зазначене мотивовано тим, що з момент направлення адвокатського запиту не минув строк для надання відповіді. Більше того, інформація щодо т/з BMW Х7, д/н НОМЕР_3 не належить до предмету доказування.

Суд дослідивши матеріали справи встанови наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У статті 84 ЦПК України зазначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

На підтвердження того, що заявником вживалися заходи, спрямовані на отримання доказів самостійно, до клопотання додано копію адвокатського запиту та докази його направлення.

У запереченні на клопотання представник позивача зазначає, що останнім днем строку на надання відповіді є 06 жовтня 2025 року.

Тобто, на момент розгляду клопотання, строк на надання відповіді на адвокатський запис - минув.

При цьому, представник відповідача не звертався до суду з будь-якими іншими заявами або клопотаннями, у яких би повідомляв про те, що йому було надано відповідь на адвокатський запит.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції (Постанова Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що представник заявника вжив належні заходи задля отримання доказу самостійно, проте, отримати зазначені докази не вдалося через незалежні від нього причини.

Більше того, запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом, оскільки, ні відповідач ні його представник не є власниками вказаних у клопотанні транспортних запитів.

Тому, з урахуванням зазначено, вимога ст.84 ЦПК України щодо вжиття заходів для самостійного отримання доказів - дотримана.

Ще однією вимогою до клопотання про витребування доказів є зазначення обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

У заяві заявник вказує про те, що 22.06.2025 року відбулося ДТП, внаслідок якого відбулося зіткнення т/з під керуванням відповідача та т/з ACURA RDX, VIN - НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 та т/з BMW Х7, д/н НОМЕР_3 .

Заявник вказує, що з позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає розмір заборгованості необґрунтованим та завищеним. Витребувані докази наддадуть можливість встановити обставини відшкодування шкоди потерпілому.

Проте, предметом спору є відшкодування шкоди завданої т/з ACURA RDX, VIN - НОМЕР_1 .

У клопотанні не наведено, які саме обставини може підтвердити або спростувати інформація щодо т/з BMW Х7, д/н НОМЕР_3 .

Тому, суд погоджується доводами представника позивача про те, що відомості щодо т/з BMW Х7, д/н НОМЕР_3 не належать до предмету доказування, а тому, не підлягають витребуванню.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Суд також роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Тому, з метою всебічного, повного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та витребування інформації щодо /з ACURA RDX , VIN - НОМЕР_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 260-261 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Танасогло Олександра Михайловича про витребування доказів - задовольнити частково.

Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відомості про те, чи був застрахований т/з ACURA RDX, VIN - НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 за договором КАСКО, ДЦВ інших договорів та чи здійснювалися виплати/відшкодування власнику вказаного т/з у зв`язку із ДТП, що сталася 22 червня 2025 року.

Копію ухвали до виконання направити на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», 03062, Україна, Київ, пр. Берестейський, 65., електронна адреса -

Вищезазначені документи та інформацію необхідно надіслати до суду невідкладно після отримання ухвали задля недопущення порушення строків розгляду справи.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Косіцина В.В.