Справа № 752/8860/25
Провадження № 2/752/5705/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Пулинець Л.Ю.,

представника позивача - Тарана В.П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

14 квітня 2025 року позивач Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація як Орган опіки та піклування, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 27,28).

У позовні заяві в редакції від 01 травня 2025 року Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, діючи інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , передати дитину Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання; стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, на утримання якої буде перебувати дитина.

Позовні вимоги мотивовано тим, батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтва про народження є: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 грудня 2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла інформація з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Голосіївського району міста Києва» щодо необхідності у перевірці умов проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який живе з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

17 грудня 2024 року залученими спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї здійснено вихід на адресу проживання дитини та встановлено, що у квартирі неприбрано, дитячі речі розкидані, у квартирі запах від цигарок. Батькові рекомендовано прибрати у квартирі та більше уваги приділяти синові ОСОБА_5 .

За інформацією Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб, родина ОСОБА_6 перебуває під соціальним супроводом, фахівцями із соціальної роботи проводились профілактичні бесіди з батьком ОСОБА_2 , спрямовані на відповідальне батьківство.

28 лютого 2025 року до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в телефонному режимі від інспекторів сектору ювенальної превенції Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві надійшло повідомлення про те, що 28 лютого 2025 року на спецлінію «102» надійшло звернення від заявниці ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається домашнє насильство. Заявниця повідомила, що до неї звернувся малолітній ОСОБА_8 та повідомив, що батько ОСОБА_2 систематично вживає алкогольні напої та хлопчик просив, щоб його влаштували у дитячий будинок.

28 лютого 2025 року посадовими особами Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з представниками сектору ювенальної превенції Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві та фахівцем із соціальної роботи Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб здійснено виїзд за адресою проживання дитини. Встановлено, що умови проживання дитини - незадовільні. Батько ОСОБА_2 поводив себе агресивно, кричав, мав ознаки вживання алкогольних напоїв; малолітній ОСОБА_8 мав неохайний вигляд.

28 лютого 2025 року посадовими особами Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації складений акт оцінки рівня безпеки малолітнього ОСОБА_1 , 20105 року народження, та встановлено небезпеку для дитини, необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, зокрема влаштування ОСОБА_1 до центру соціально-психологічної реабілітації дітей з метою проходження курсу реабілітації.

04 березня 2025 року ОСОБА_1 поставлено на облік Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням батька ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

До Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації 19 березня 2025 року з`явилась рідна сестра малолітнього ОСОБА_1 по матері - ОСОБА_9 , яка у поясненнях зазначала, що батько дитини зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, лається нецензурними словами.

Позивач повідомляє, що батько жодного разу не відвідав дитину, не цікавиться дитиною, не звертався до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо повернення йому дитини. Посадовими особами служби у справах дітей та сім`ї здійснювались виїзди на адресу проживання ОСОБА_2 , проте двері квартири ніхто не відчинив.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с.43-44).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року зарито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с.71,72).

Відповідач ОСОБА_2 судом неодноразово повідомлявся про розгляд справи, поштові відправлення повертались до суду без вручення з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» від 10 серпня 2025 року, від 21 вересня 2025 року та від 10 листопада 2025 року (а.с.56,58,93).

Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Таран В.П. (довіреність від 09 червня 2025 року, а.с.92) підтримала позовну заяву та додатково пояснила, що ситуація у сім`ї ОСОБА_6 погіршилась після смерті матері та бабусі хлопчика, які займались вихованням та доглядом за дитиною. Батько зловживає алкогольними напоями, дитиною не піклувався останнім часом. У хлопчика є старша сестра, яка турбується про брата, передавала гроші, щоб відправити брата влітку на оздоровлення. Проте сестра зараз живе за кордоном та на даний час не планує забирати до себе брата. Підтвердила, що батько жодного разу не звернувся до служби у справах дітей та сім`ї, хоча його запрошували, не цікавиться що зараз із сином. На даний час дитина перебуває у будинку сімейного типу.

У судовому засідання дитина - ОСОБА_8 , суду пояснив, що зараз проживає із сім`єю, яка йому подобається. Займається у школі, відвідує гуртки - любить дуже футбол. Коли жив з мамою та батьком, батько ставився до нього нормально, та коли помер дід - батько почав пити. Коли батько був тверезий, то готував їжу, ставився добре. Вказував, що звертався до сусідки т. ОСОБА_10 - вона була знайома з сім`єю, але про що просив у неї не пам`ятає. Батько до нього більше жодного разу не приходив. Повідомив, що хотів би залишитись жити із сім`єю, де він зараз перебуває.

Вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши дитину ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві № 1555 від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є: ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_4 - мати (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 мати дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Київським відділенням державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 5941 від 27 березня 2023 року (а.с.5).

Як вбачається із повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Голосіївського району міста Києва» від 10 грудня 2024 року № 100/46-918, яке адресовано Службі у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, дитина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , опинилась у складних життєвих умовах: мати дитина померла у 2023 році, за дитиною доглядала бабуся, але в літку вона померла. Дитина залишилась з батьком та дідусем, зі слів сусідів дідусь теж недавно помер. Останній візит до амбулаторії разом із батьком з приводу профілактичного огляду відбувся 02 вересня 2024 року. Адміністрація просить з`ясувати в яких умовах проживає дитина, наскільки сумлінно батько виконує батьківські обов`язки (а.с.8).

Відповідно до Акта обстеження умов проживання дитини від 17 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що квартира захаращена, неприбрана, відчувається неприємний запах диму від куріння, таргани. Батько з сином проживають в одній кімнаті, на час обстеження квартири дитина перебувала у школі (а.с.9).

За повідомленням Голосіївського управління поліції Головного управління національної поліції у м.Києві НПУ, зареєстрованого 31 травня 2025 року № 100/09/865, до управління поліції 28 лютого 2025 року по спецлінії «102» надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається домашнє насильство. Заявниця повідомила, що до неї звернулась дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що його батько ОСОБА_2 систематично вживає алкогольні напої, просив відправити його до дитячого будинку. Дитина залишилась із заявницею, оскільки не хоче йти додому (а.с. 20).

На підставі повідомлення поліції 28 лютого 2025 року Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації здійснено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що квартира є однокімнатною, батько одноособово виховує сина. Квартира у захаращеному стані, безлад, розкидано брудні речі та пляшки, квартира потребує ремонту. Свіжоприготовленої їжі для дитини немає. Батько ймовірно знаходився у нетверезому стані, сусіди характеризували ОСОБА_2 негативно. Рекомендовано вилучили дитину для обстеження стану здоров`я та влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації для вирішення подальшої долі (а.с.10).

Згідно з Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 28 лютого 2025 року, комісією встановлено: зі слів дитини батько перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не дає йому спати протягом двох днів, ображає, доводить дитину до істерик і сліз. Батько під час візиту ймовірно має ознаки алкогольного сп`яніння, агресивно поводиться, погрожує. Дитина зверталась до сусідки для виклику поліції, просила відправити її до дитячого будинку. Виявлено у холодильнику невелику кількість їжі, зі слів сусідки ОСОБА_7 вона на протязі декількох днів годує дитину (а.с.11-19).

У пояснювальні записці начальнику Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 19 березня 2025 року, ОСОБА_9 зазначала, що вона є рідної сестрою ОСОБА_1 за лінією матері. ОСОБА_2 був чоловіком її матері. Він пив, бив своїх батьків, матір, нецензурно лаявся. ОСОБА_5 повідомив сестру, що за час перебування ОСОБА_5 у Центрі соціально-психологічної реабілітації батько його не відвідував (а.с. 21).

Згідно з психологічним висновком Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 від 28 березня 2025 року, рівень розумового розвитку ОСОБА_5 відповідає віковому рівню, пізнавальні процеси не порушено, увага стійка, здатен до засвоєння нових знань та вмінь. Мислення не порушено, розвинуте. Потребує підтримки. Дитина телефонувала батькові, щоб той його відвідував, але жодного разу батько не з`явився, не цікавився сином. На даний час емоційний стан ОСОБА_5 поступово стабілізувався. Хлопець почав усвідомлювати та вже проговорює, що його батько ОСОБА_2 вживає частко алкоголь, тому напевно не може до нього приїхати (а.с.22).

Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 04 березня 2025 року № 12 малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с. 39).

Листом від 04 квітня 2025 року № 100/06/25-468 Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлено, що у період з 03 березня 2025 року по 14 березня 2025 року фахівцем центру неодноразово здійснювались дзвінки до батька ОСОБА_2 , під час яких проводились бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, відповідальності за дитину, формування здорового способу життя в родині, повернення дитини до родини. З 17 березня 2025 року телефонний зв`язок із батьком відсутній, оскільки мобільний телефон вимкнено. Останній візит здійснено до сім`ї 24 березня 2025 року, однак батько був відсутній за місцем проживання. Було залишено повідомлення з проханням вийти на зворотній зв`язок, але станом на 27 березня 2025 року зв`язок із батьком відсутній (а.с. 42).

Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 20 травня 2025 року № ТВД/31 дитину ОСОБА_1 влаштовано у дитячий будинок сімейного типу на базі сім`ї ОСОБА_11 з 20 травня 2025 року по 20 листопада 2025 року до прийняття рішення органами опіки та піклування про влаштування малолітньої дитини згідно законодавства України (а.с.80).

10 червня 2025 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, складено висновок № 100-7800, яким орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61-63).

У висновку вказано, що станом на 04 червня 2025 року батько ОСОБА_2 не звертався до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації щодо повернення йому на виховання малолітнього сина ОСОБА_1 , не телефонує та не цікавиться життям сина. Посадовими особами служби у справах дітей та сім`ї неодноразово були здійснені виїзди на адресу проживання батька ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчиняв.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В силу ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Згідно з п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1 , який після смерті матері, бабусі та дідуся залишився проживати з батьком. За матеріалами справи, внаслідок зловживання алкогольними напоями, батько перестав виконувати обов`язки з належного піклування та виховання дитини. Родина перебувала під соціальний супроводом відповідних служб. Проте, внаслідок подальшого нехтування батьківськими обов`язками, поганого ставлення до дитини, у тому числі вчинення домашнього насильства щодо дитини, остання сама звернулась по допомогу до дорослих. Після вилучення дитини ОСОБА_1 із сім`ї відповідач не намагався виправити ситуацію, не вживав заходи щоб побачити сина. З березня 2025 року перестав виходити на зв`язок соціальних служб, які проводили соціальну роботу із батьком дитини.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 роук, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.

Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини.

Отже, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що відповідач повністю ухилився від виховання та належного піклування про свою дитину, у ході судового розгляду не змінив свого ставлення до банківських обов`язків, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає обґрунтованим та приймає висновок органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 10 червня 2025 року № 100-7800 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, оскільки за встановлених обставин висновок не суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, оскільки у судовому засіданні встановлено, що дитина фактично позбавлена батьківського піклування та відсутня можливість передати дитину іншим родичам, суд на виконання положень ч. 4, 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати дитину на опікування Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з метою вжиття відповідних заходів подальшого влаштування долі дитини для захисту її прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд відзначає, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою дитину ОСОБА_1 , батьком якого він є, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що необхідним для утримання дитини буде стягнення з відповідача аліментів щомісячно у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2025 року (дата подання до суду позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки на сьогоднішній день відсутня будь-яка особа, яка б могла отримувати вказані аліменти від відповідача, суд вважає можливим стягнути аліменти на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати дитина.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, у зв`язку з чим позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на ї утримання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у загальній сумі 2 422,40 грн. У зв`язку з тим, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаною позовною заявою, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258,259, 263-265, 268, 272-273, 430, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України , суд,-

у х в а л и в :

Позов Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову - 14 квітня 2025 року, на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на опікування для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, просп. Голосіївський, б. 42, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, , м. Київ, вул. Велика Васильківська, б. 58.

Суддя А.В. Слободянюк