Житомирський апеляційний суд
Справа №289/872/24 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 71 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 289/872/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Володимир Володимирович, до Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання батьківства, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Володимира Володимировича, на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кирилюка О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що із середини 2008 року перебував у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_3 . Від спільного проживання у них народилися діти: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що у актових записах про народження дітей батько записаний зі слів матері, зокрема, у актовому записі про народження сина батьком зазначений ОСОБА_6 , а у актовому записі про народження доньки батьком записаний ОСОБА_7 .

Зазначає, що у серпні 2018 році він та ОСОБА_3 вирішили офіційно зареєструвати свої стосунки та уклали шлюб, що підтверджується актовим записом №79 від 11 серпня 2018 року.

У зареєстрованому шлюбі у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач також вказує, що після повномасштабного вторгнення військ рф на територію України у нього та його дружини виникла необхідність в офіційній реєстрації та визнанні його батьківства стосовно сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , адже він є біологічним батьком дітей, а в актових записах про народження батьками вказані вигадані особи, яких не існує.

Таким чином, просив визнати його батьком сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також просив зобов`язати Радомишльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) внести зміни до актового запису №76 від 11 червня 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , вказавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Змінити прізвище та по батькові дитини з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_10 ."

Окрім того, просив зобов`язати Радомишльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) внести зміни до актового запису №68 від 20 травня 2014 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , вказавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Змінити прізвище та по батькові дитини з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_11 ."

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Стверджує, що він є біологічним батьком дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проте у актових записах про народження їх батьками вказані вигадані особи, а не він. Доки триватиме така ситуація, діти вважатимуться сиротами, що порушує їхні права та його права як батька.

Наголошує на тому, що визнає своє батьківство щодо дітей, відтак суд зобов`язаний був з метою врахування якнайкращих інтересів дітей задовольнити позов.

У позовній заяві також ОСОБА_1 вказує, що він є працездатним, має задовільний стан здоров`я та належний рівень матеріального забезпечення, що надає йому можливість усиновити дітей.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , про що Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) складено актовий запис про народження №76 від 11 червня 2009 року. Батьками дитини зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Відомості про батька дитини записані на підставі заяви матері.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 народила доньку ОСОБА_5 , про що Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) складено актовий запис про народження №68 від 20 травня 2014 року. Батько дівчинки записаний за заявою матері - ОСОБА_7 .

Матеріали справи також свідчать, що 11 серпня 2018 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_12 ".

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що позивач з 8 лютого 2016 року проходить військову службу в одній із військових частин Житомирської області.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач є батьком дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до положень статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України зазначено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у таких категоріях справ рішення має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що беззаперечно підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Встановлення батьківства на підставі статті 128 СК України можливе за наявності належних та допустимих доказів, які засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд також вірно зазначив, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним із ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі.

Водночас, судова молекулярно-генетична експертиза у цій справі не проводилася, а матеріали справи не містять доказів того, що сторони проживали разом, вели спільне господарство до народження дітей, а після їхнього народження спільно утримували дітей та виховували їх.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Заслуговує на увагу й та обставина, що, звертаючись до суду з позовом про визнання свого батьківства стосовно дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , позивач одночасно вказує, що має усі можливості для їх усиновлення.

Отже, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Володимира Володимировича, залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: