ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1833/25

Головуючий у першій інстанції Косенко О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1047/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в

Чернігівській області

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Косенка О.Д. від 07 квітня 2025 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року по справі № 620/1015/23, було в повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати з 31.07.2022 року підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених статтею 39 Закону України № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, встановленому статтею 39 Закону України № 769-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам з 31.07.2022 року. Позивач зазначав, що його батько - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.03.2024 року Деснянською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 22. За доводами позивача, всю спадщину після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом першої черги, прийняв він, як син померлого ОСОБА_2 .. При цьому, позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Т.В., і відповідно, було заведено спадкову справу № 85/2024. Інші спадкоємці до майна померлого спадкодавця за законом або заповітом відсутні. 05.12.2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. було видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу якої увійшло: невиплачена сума в розмірі 51 560 грн. 26 коп., яка належала спадкодавцю на підставі довідки за № 2500-0401-8/50687 від 27.11.2024 року, виданої Управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка нарахована згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року по справі № 620/1015/23. Як вбачається із листа ГУ ПФУ в Чернігівській області № 2500-0401-8/80867 від 27.11.2024, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наявна невиплачена сума 51 560 грн. 26 коп., яка нарахована відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року по справі № 620/1015/23. 06.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про виплату нарахованої пенсії спадкодавцю, в якій просив, окрім іншого: здійснити нарахування ОСОБА_1 , в порядку спадкування неотриманої за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійної виплати, згідно перерахунку за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2024 року по справі № 620/1015/23, у розмірі 51 560 грн. 26 коп. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 1287-262/Ц-02/8-2500/25 від 30.01.2025 року, який сторона позивача отримала 05.02.2025 року простим поштовим відправленням, позивача було повідомлено, що за документами електронної системи пенсійної справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявна невиплачена сума 51 560 грн. 26 коп., яка нарахована відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року по справі № 620/1015/23. Згідно пункту 2.26 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, для виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсіє, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Позивач стверджував, що він не може погодитися із такими діями (бездіяльністю) відповідача, як протиправними, оскільки позивачем було надано вичерпний перелік документів, які підтверджують обставину того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За доводами позивача, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на здійснення нарахування позивачу неотриманих спадкодавцем за життя пенсійних виплат. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на його користь, в порядку спадкування, пенсійні виплати, які не були отримані за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно перерахунку за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року по справі № 620/1015/23, у розмірі 51 560 грн. 26 коп. Також позивач ставив питання про стягнення на свою користь з відповідача понесених ним та документально підтверджених судових витрат у даній справі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.04.2025 року позов ОСОБА_1 , задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але невиплаченій ОСОБА_2 пенсії у розмірі 51 560 грн. 26 коп. Стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1 211 грн. 20 коп., у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 5 000 грн., у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.04.2025 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області вказують, що рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права, судом не надано повної оцінки діючому законодавству та обставинам, які мають істотне значення для вирішення справи, що є підставами для його скасування. В доводах апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, положення статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року № 1566/11846. Апелянт стверджує, що ч.1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. За доводами апелянта, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни - боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України). Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на положення статей: 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, та зазначає, що вищевказаним спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачено здійснення виплати недоодержаної суми пенсії в порядку спадкування. За доводами апелянта, оскаржуване рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року, є незаконним та підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено без належного з`ясування дійсних обставин справи та із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду сторони даного спору, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач у даній справі - ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26.11.1969 року (а.с.16).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року у справі № 620/1015/23, судом було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності. Судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, встановленому статтею 39 Закону України № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) з 31.07.2022 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 25.04.2023 року (а.с.17-19). На виконання даного рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, та пенсія ОСОБА_2 виплачувалася у збільшеному розмірі. При цьому, невиплачена сума, яка була нарахована, але через відсутність бюджетного фінансування не виплачена, складає 51 560 грн. 26 коп., що підтверджується листом відповідача від 27.11.2024 року (а.с.20).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тужар Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 04.03.2024 року Деснянською селищною радою (а.с.13). Після смерті ОСОБА_2 , 17.05.2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. було заведено спадкову справу № 85/2024. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є син спадкодавця - позивач у даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією спадкової справи № 85/2024, та, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1887 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79432224 (а.с.14,15). Згідно даних документів, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із невиплаченої суми в розмірі 51 560 грн. 26 коп., яка належала спадкодавцю на підставі довідки за № 2500-0401-8/80687 від 27.11.2024 року, виданої Управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка нарахована згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року (справа №620/1015/23). Вартість спадкового майна складає - 51 560 грн. 26 коп.

06.02.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити йому не одержану за життя ОСОБА_2 пенсію в розмірі 51 560 грн. 26 коп. (а.с.22-23). Відповідачем було надано відповідь на заяву, у якій, із посиланням на ч.3 статті 52, статтю 61 Закону № 2262-ХІІ, у проведенні виплати вказаної вище грошової суми - було відмовлено, із зазначенням, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим Законом і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до спадщини і виплачуються тим членам сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Батьки і дружина (чоловік), які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Належні спадкоємцеві суми нарахованої, але невиплаченої за життя пенсії, виплачуються батькам, дружині (чоловіку), які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника та якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с.24).

На час звернення позивача з даним позовом до суду, заборгованість з недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії, позивачу не була виплачена.

Як вбачається із відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2025 року, яка була надана на запит Чернігівського апеляційного суду від 15.09.2025 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 71842043 з виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/1015/23 від 27.04.2023 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, встановленому статтею 39 Закону України № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) з 31.07.2022 року. Вказане виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 19.05.2023 року. 16.03.2025 року до відділу від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов лист, яким повідомлено, що на виконання рішення суду від 24.03.2023 року у справі № 620/1015/23 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 31.07.2022 року. Розмір пенсії, відповідно до рішення суду з 31.07.2022 року складає 7 834 грн. 68 коп. Доплата по перерахунку пенсії, за період з 31.07.2022 року по 31.05.2023 року, складає 51 560 грн. 26 коп. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року у справі №620/1015/23 внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Доплати пенсій на виконання рішень судів здійснюються при проведенні фінансування Пенсійним фондом України виплатних відомостей для здійснення цих виплат. Станом на 02.06.2023 року, профінансовані доплати пенсій на виконання рішень судів, які набрали законної сили по 07.07.2020 року (включно). 14.08.2023 року та 07.09.2023 року було винесено постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 5 100 грн. та 10 200 грн. 26.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 ч.1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку зі смертю стягувача.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 07.04.2024 року, задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат, суд першої інстанції керувався положеннями статей: 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV, Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 02.10.2024 року № 201/11074/23, від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач не заперечував факту невиплати нарахованих ОСОБА_2 сум пенсії та доводив, що вони не були виплачені у зв`язку із пропуском строку на звернення із відповідною заявою. Суд першої інстанції визнав існування заборгованості перед спадкоємцем по нарахованій, але не виплаченій пенсії у розмірі 51 560 грн. 26 коп. обставиною, яка визнається учасниками справи, і не підлягає доказуванню, згідно із ч.1 статті 82 ЦПК України. На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів та аналізу норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач успадкував право на належні ОСОБА_2 суми пенсії, на підставі статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. За висновком суду першої інстанції, дата звернення спадкоємця до органу ПФУ не впливає на розмір виплат та не надає органам ПФУ права на обмеження цих виплат. При цьому, суд відхилив доводи відповідача відносно того, що право ОСОБА_2 на отримання нарахованої за життя заборгованості з виплати пенсії нерозривно пов`язано із особою спадкодавця, і тому дані виплати не входять до складу спадщини. Оскільки, у статтях: 1218, 1219 ЦК України, на які посилається у відзиві відповідач, йдеться про періодичні соціальні виплати, право на отримання яких пов`язано із настанням певного терміну виплати та здійснення яких у майбутньому припиняються зі смертю спадкодавця, тоді як предметом спору є визначена рішенням суду, нарахована, але не отримана ОСОБА_2 заборгованість, що є активом, який належав спадкодавцю на момент відкриття спадщини, та право на який входить до складу спадщини, згідно статті 1218 ЦК України. Суд першої інстанції також не погодився із доводами сторони відповідача відносно того, що спірна заборгованість з виплати пенсії, яка належала спадкодавцю, але не була ним отримана, підлягає передачі членам його сім`ї виключно за нормами Закону № 2262-ХІІ, тобто, норми спадкового права у цьому випадку не застосовуються. Оскільки, як вказав суд першої інстанції, таке твердження спростовується положеннями статті 52 Закону № 1058-IV, відповідно до яких передбачено, що у разі відсутності членів сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, яка належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 статті 52 вказаного вище Закону узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, статті 91 Закону України Про пенсійне забезпечення, якими визначені аналогічні за змістом положення. Суд першої інстанції зауважив, що аналіз положень ч.2, ч.3 статті 52 Закону № 1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, дає підстави для висновку, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, що вони звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо не звернулися у цей проміжок часу, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже, як спадкоємці, можуть отримати, як спадщину. Стосовно посилання сторони відповідача на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.05.2023 року у справі № 420/288/21, суд першої інстанції зазначив, що вказаний висновок не є релевантним для даної справи, оскільки його висловлено у неподібних до даної справи правовідносинах, зокрема, предметом спору у справі №420/288/21 було питання заміни сторони у виконавчому провадженні. Судом першої інстанції також стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1 211 грн. 20 коп., у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору та 5 000 грн., у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відносно того, що рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року є незаконним, його судом ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права, без надання повної оцінки діючому законодавству та обставинам, які мають істотне значення для вирішення справи, що є підставами для його скасування, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, положення статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року №1566/11846. Апелянт стверджує, що ч.1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. За доводами апелянта, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни - боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України). Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на положення статей: 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, та зазначає, що вищевказаним спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачено здійснення виплати недоодержаної суми пенсії в порядку спадкування.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року, виходячи із наступного.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Приписами ч.1 статті 316 ЦК України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою вимог заявленого позову позивач ОСОБА_1 вказує наявність у нього, як спадкоємця першої черги після смерті батька, права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Приписами статті 52 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей: 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 27.03.2019 року у справі № 286/3516/16-ц, провадження №14-95цс19; від 26.06.2019 року у справі № 284/252/17, провадження №14-248цс19.

Європейський Суд з прав людини зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08.11.2005 року у справі Кечко проти України, заява № 63134/00).

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені приписи норм Закону та дослідивши фактичні, документально підтверджені обставини даної справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року у справі № 620/1015/23, судом було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності. Судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, встановленому статтею 39 Закону України № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) з 31.07.2022 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 25.04.2023 року (а.с.17-19). На виконання даного рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, та пенсія ОСОБА_2 виплачувалася у збільшеному розмірі. При цьому, невиплачена сума, яка була нарахована, але через відсутність бюджетного фінансування не виплачена, складає 51 560 грн. 26 коп., що підтверджується листом відповідача від 27.11.2024 року (а.с.20).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тужар Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 04.03.2024 року Деснянською селищною радою (а.с.13). Після смерті ОСОБА_2 , 17.05.2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. було заведено спадкову справу № 85/2024. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є син спадкодавця - позивач у даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією спадкової справи №85/2024, та, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину за законом №1887 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79432224 (а.с.14,15). Згідно даних документів, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із невиплаченої суми в розмірі 51 560 грн. 26 коп., яка належала спадкодавцю на підставі довідки за № 2500-0401-8/80687 від 27.11.2024 року, виданої Управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка нарахована згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року (справа № 620/1015/23). Вартість спадкового майна складає - 51 560 грн. 26 коп.

06.02.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити йому не одержану за життя ОСОБА_2 пенсію в розмірі 51 560 грн. 26 коп. (а.с.22-23). Відповідачем було надано відповідь на заяву, у якій, із посиланням на ч.3 статті 52, статтю 61 Закону № 2262-ХІІ, у проведенні виплати вказаної вище грошової суми - було відмовлено.

Як вбачається із відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2025 року, яка була надана на запит Чернігівського апеляційного суду від 15.09.2025 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 71842043 з виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/1015/23 від 27.04.2023 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, встановленому статтею 39 Закону України № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) з 31.07.2022 року. Вказане виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 19.05.2023 року. 16.03.2025 року до відділу від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов лист, яким повідомлено, що на виконання рішення суду від 24.03.2023 року у справі № 620/1015/23 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 31.07.2022 року. Розмір пенсії, відповідно до рішення суду з 31.07.2022 року складає 7 834 грн. 68 коп. Доплата по перерахунку пенсії, за період з 31.07.2022 року по 31.05.2023 року, складає 51 560 грн. 26 коп. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року у справі №620/1015/23 внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Доплати пенсій на виконання рішень судів здійснюються при проведенні фінансування Пенсійним фондом України виплатних відомостей для здійснення цих виплат. Станом на 02.06.2023 року, профінансовані доплати пенсій на виконання рішень судів, які набрали законної сили по 07.07.2020 року (включно). 14.08.2023 року та 07.09.2023 року було винесено постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 5 100 грн. та 10 200 грн. 26.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 ч.1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку зі смертю стягувача.

На час звернення позивача з даним позовом до суду, заборгованість з недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії, позивачу не була виплачена.

Враховуючи наведені вище обставини у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року про наявність правових підстав для задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат. Оскільки рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року ухвалено відповідно до норм Закону, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи, і на які сторони спору посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши та надавши відповідну оцінку наявним у матеріали справи доказам та проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач успадкував право на належні ОСОБА_2 суми пенсії, на підставі статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Стосовно посилання сторони відповідача на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.05.2023 року у справі № 420/288/21, на який ГУ ПФУ в Чернігівській області також посилається і в доводах апеляційної скарги, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вказаний висновок не є релевантним для даної справи, оскільки даний висновок висловлено у неподібних до справи правовідносинах. Зокрема, предметом спору у справі № 420/288/21, було питання заміни сторони на її правонаступника у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про визнання незаконними дій, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у належному розмірі, з урахуванням раніше здійснених виплат. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у даній постанові, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни сторони/стягувача у виконавчому листі.

Оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії, на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року у справі № 620/1015/23, а позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняв спадщину після його смерті, то позивач ОСОБА_1 набув право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії. При цьому, стягнення спадкоємцем у судовому порядку нарахованої на підставі вказаного судового рішення, але не виплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, з урахуванням тієї обставини, що 26.11.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання даного судового рішення, на підставі п.3 ч.1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку зі смертю стягувача, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 355/323/17.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 07.04.2025 року щодо наявності правових підстав для задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення в порядку спадкування неотриманих пенсійних виплат в розмірі 51 560 грн. 26 коп.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.04.2025 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: