Провадження № 2/761/1166/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Лишняк А.О.,

від позивача: представник ОСОБА_2,

від відповідача: представник Ровінська Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом позову є :

1. Стягнення з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 125000 грн.;

2. Стягнення з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 97682,20 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2025 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 квітня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 відбулася пожежа. Актом про пожежу від 03.04.2022 р., складеного комісією у складі: Головного інспектора ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області підполковника служби цивільного захисту Щербина C.B.; фахівця ВЗЗ з ПНС у м. Харкові ЦЗД ГУ ДСНС України у Харківській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Коростіна В.І.; начальника 27 ДПРЧ Швеця O.A. визначено, що пожежа відбулася на 5-8 поверхах житлового будинку на площі 550 м.кв. В подальшому пожежа виникла у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться на 9 поверсі будинку, в результаті чого, квартира зазнала серйозних пошкоджень. Частина даної квартири та речі, що в ній знаходились, були знищені. Вищезазначені факти підтверджується фотознімками, які додаються до позовної заяви. Прямі збитки від пожежі складають 210000 грн. Між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» 24.09.2019 р. укладено електронний поліс добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб. 23.05.2022 р. на адресу ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» позивачем направлено заяву з проханням здійснити страхове відшкодування, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_3 , та речі, що в ній знаходились зазнали пошкоджень внаслідок пожежі. Однак, листом ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» вих.518183 від 01.07.2022 р. відмовлено у виплаті посилаючись на те, що пожежа пов`язана з проведенням бойових (воєнних) дій та зазначена подія не є страховою. З врахуванням змісту зазначених норм, позивач вважає, що наявний страховий випадок, що тягне за собою обов`язок відповідача сплатити суму страхового відшкодування. Крім того, враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його майна та безпідставній відмові страхового відшкодування, вважає розумно та справедливо стягнути завдану моральну шкоду, що оцінюється в розмірі вартості вже здійсненого ремонту, а саме склінні квартири на загальну суму 97682,19 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що з наданої заяви позивачем про страхове відшкодування від 23.05.2022 р. та акта про пожежу від 03.04.2022 р. слідує, що пошкодження застрахованого майна сталося 03.04.2022 р. внаслідок пожежі яка пов`язана з проведенням бойових (воєнних) дій. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до умов договору, зазначена подія не є страховою, виплата страхового відшкодування не здійснюється. Такі виключення з договору є усталеною практикою для страховиків як України, так і всього світу. Отже, заявлений випадок є виключенням згідно з умовами договору, не підпадає під страхове покриття, та, відповідно, не створює обов`язку для страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Таким чином, страховий захист по даному об`єкту страхування не розповсюджується на даний випадок. З цих підстав вважають позов повністю необґрунтованим. Вважають вимогу про стягнення моральної шкоди 97 682,20 гривень необґрунтованою та такою, що суперечить умовам договору та правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. Водночас, наголошують на тому, що позивачу було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування виходячи з умов укладеного договору та законодавства у сфері страхування, а тому в позові має бути відмовлено в повному обсязі.

Позивач подав до суду відповідь на відзив.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.09.2025 року, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.09.2025 року, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 24.09.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб № HAENNBR-198W3ES (далі Договір). Вигодонабувач за Договором ОСОБА_1 . Строк дії Договору з 1.10.2019 року до 30.09.2020 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору, предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном за п. 5.1. Полісу, а також з відшкодуванням.

Страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, внаслідок володіння, користування та розпорядження майном, зазначеним у п. 5.1. Полісу, а саме: квартира (об`єкт житлової нерухомості) площею 106,9 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна страхова сума щодо об`єкта - 125 000,00 грн.

23.05.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до заяви, 03.04.2022 року сталося пожежа об`єкта нерухомості, причина пожежі пов`язана з проведенням бойових дій.

Даний вид правовідносин між сторонами регулюється Законом України «Про страхування» (надалі - Закон) та Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України). Стаття 6 Закону встановлює, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються під час укладання договору страхування.

Згідно ст. 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 8 Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 8.1. Договору, ліміт відшкодування (страхова сума) Страховика в частині страхування нерухомого майна складає 25 000 грн та в частині страхування внутрішнього оздоблення 50 000грн по такому застрахованому майну.

Згідно п. 8.1. Договору, ліміт відповідальності (страхова сума) Страховика по страховому випадку згідно п. 8.1.1 та п. 8.1.2. Договору становить 75 000 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору, Страховим випадком за Договором визнаються: факт понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати Застрахованого майна в результаті страхових ризиків, що зазначені в п.6.1.1.-6.1.5. Полісу та факт виникнення відповідальності Страхувальника відповідно до чинного законодавства України за відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб в результаті страхового ризику, що зазначений в п. 6.1.6. Полісу:

6.1.1. Пошкодження водою внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних систем і підключених до них побутових пристроїв.

6.1.2. Протиправних дій третіх осіб; падіння предметів на Застраховане майно.

6.1.3. Вибуху газу, що використовується для побутових цілей, вибуху парових котлів, газопроводів та іншого подібного устаткування.

6.1.4. Стихійних явищ: бурі, урагану, шторму, смерчу, шквалу, землетрусу, повені, паводку, затоплення (підтоплення), дії ґрунтових вод, граду, зливи, снігопаду, сильних морозів, льодоходу, ожеледі, хуртовини,осідання, провалу, зсув ґрунту, тиску снігового покрову, оповзню, обвалу, каменепаду, лавини, селевих потоків.

6.1.5. Пожежі.

6.1.6. Пред`явлення Страхувальнику третіми особами правомірних майнових претензій, які заявлені згідно з нормами законодавства України, та є наслідком Пожежі, Вибуху та/або дії води, що сталися під час користуванням майном, зазначеним в п.5.1 Полісу:

6.1.6.1. відповідальність за шкоду, заподіяну майну фізичних і юридичних осіб;

6.1.6.2. відповідальність за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю фізичних осіб.

Отже, відповідно до Договору, ліміт відповідальності (страхова сума) Страховика за випадком пожежі (п.8.1.) не може перевищувати 75 000,00 грн по випадку, заявленому Позивачем.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 р. постановлено ввести в Україні воєнний стан, який наразі триває.

Відповідно до п. 5.2 Полісу майно приймається на страхування в межах території України, тільки в тому місці, де воно знаходиться в момент укладення Договору.

Також, відповідно до п. 5.3 Умов добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб до страхових випадків не належать і виплати страхового відшкодування не здійснюються за збитками, які виникли внаслідок військових дій, маневрів або інших військових заходів, громадянської війни, народних заворушень різного роду та страйків.

З наданої заяви Позивачем про страхове відшкодування від 23.05.2022 р. та акта про пожежу від 03.04.2022 р. слідує, що пошкодження застрахованого майна сталося 03.04.2022 р. внаслідок пожежі яка стала наслідком проведення бойових (воєнних) дій.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідно до умов Договору, зазначена подія не є страховою, виплата страхового відшкодування не здійснюється, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення страхового відшкодування не підлягає задоволенню.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що причина виникнення пожежі є ймовірною, так як в акті про пожежу чітко зазначено час і дату, яка чітко співпадає з заявою від страхувальника і обставинами стосовно випадку, тому підстав вважати, що пожежа виникла не внаслідок проведення бойових(воєнних) дій - відсутня. Також, позивач не надає жодних документальних підтверджень того, що пожежа сталася з застрахованим майном з іншої причини.

Суд звертає увагу на те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування, яка не підлягає задоволенню, а тому суд дійшов висновку, що позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди необхідно залишите без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2025 року.

Суддя: