Справа № 461/7364/25
Провадження № 2/461/3510/25
07.10.2025 суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, приватного виконавця Говорова П.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною за реєстровим номером 2902.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2025 позовну заяву залишено без руху.
06.10.2025 на виконання вимог ухвали представник позивача долучив до матеріалів справи заяву про усунення недоліків.
Дослідивши дану позовну заяву та додані до неї документи в порядку вирішення питання про прийняття до розгляду даної позовної заяви та відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що позов до Галицького районного суду м.Львова подано позивачем з порушенням правил підсудності, визначених ЦПК України, виходячи з наступного.
Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.
Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019, винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.
Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Водночас, ст. 28 ЦПК України визначає підсудність справ за вибором позивача.
Зокрема, згідно ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тобто, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), законодавець встановлює альтернативну підсудність - можливість для позивача обрати один з двох чи більше судів.
Отже, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп.28, що територіально відноситься до Франківського районного суду м.Львова.
Відтак, покликання позивача про підсудність позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказуючи на те, що такий повинен розглядатися відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, за місцем знаходження відповідача, тобто Галицьким районним судом м.Львова є помилковим.
Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України.
Як передбачено п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, а відтак таку необхідно передати за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова, за місцем знаходження відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд
цивільну справу №461/7364/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, приватного виконавця Говорова П.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова.
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зубачик Н.Б.