Справа № 639/4499/25
Провадження № 2/639/1643/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова цивільну справу №639/4499/25 за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , 3-тя особа ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

25 червня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері, ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на обліку ССД по Новобаварському району перебуває неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитина, яка залишилася без батьківського піклування.

Мати дитини - ОСОБА_1 .

Відомості про батьків дітей внесені до актового записів про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 25.04.2024 №25404.4/К-18130.3/23/48.1. під час повномасштабного вторгнення російської федерації та території України відповідач ОСОБА_1 разом із дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , виїхала до Федеративною Республікою Німеччина, де у матері, ОСОБА_1 , місцевими соціальними службами було відібрано дітей. Згодом матері повернули старшу дочку ОСОБА_6 , а менша дочка ОСОБА_7 залишається під опікою соціальних служб ФРН. За даним фактом відкрито провадження Уповноваженого та надіслано запити до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України та Національної соціальної сервісної служби.

Центральний орган ФРН проінформував Нацслужбу, що ОСОБА_1 з дітьми оселилась в готелі Regent у Мюнхені. Уповноважений представник готелю 03.01.2023 надіслав звіт щодо тимчасово переміщених та поселених у готелі українських дітей, у якому містилася інформація про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

За інформацією Нацсоцслужби 10.02.2023 Окружний суд Мюнхена видав тимчасову постанову про те, що заявниця тимчасово позбавлена певних прав щодо обох дітей: питання визначення місця проживання; регламент надання медичної допомоги; забезпечення лікування; регулювання питань, пов`язаних зі школою та дитячим садком, а також застосування заходів соціального захисту молоді відповідно до розділів 27 і далі SGB VIІI.

До ССД по Новобаварському району надійшло звернення Уповноваженого від 27.03.2025 №27735.4/К-14580.3/25/48.1 стосовно вжиття заходів реагування у межах повноважень щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_8 , яка разом із бабусею ОСОБА_2 , але без законного представника повернулася із ФРН в Україну та тимчасово залишилась без законного представника на території України.

За результатами розгляду звернення, на підставі наявних документів, встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ССД по Новобаварському району не знаходиться.

Інформація щодо неналежного виконання матір`ю ОСОБА_1 обов`язків з виховання дітей до ССД від фізичних та/або юридичних осіб не надходила.

Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.06.2025 місце проживання неповнолітньої ОСОБА_8 зареєстровано разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільнені, продукти та готова для споживання їжа в наявності. Будинок належить на праві власності ОСОБА_2 , бабусі дитини.

Згідно з довідкою Державного закладу професійної освіти «Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту» від 30.04.2025 №78 неповнолітня ОСОБА_9 навчається з 01.09.2024 за професією «перукар, візажист». Форма навчання - денна.

За інформацією комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №12» ХМР від 27.11.2024 неповнолітня ОСОБА_10 знаходиться під наглядом фахівців поліклініки з листопада 2010 року, на диспансерному обліку не перебуває, в червні 2024 була оглянута лікарями поліклініки, патології не виявлено. З грудня 2023 поліклініку дитина відвідує у супроводі бабусі ОСОБА_2 . Всі рекомендації лікарів виконуються у повному обсязі. Зауважень до родини з боку медичних працівників, за час спостереження не зареєстровано.

У своїх поясненнях від 13.03.2025 неповнолітня ОСОБА_9 особисто підтвердила, що з 15.12.2023 (після повернення з ФРН) проживає разом із бабусею ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, здобуває професійну освіту. Бабуся ОСОБА_2 забезпечує її всім необхідним для проживання, навчання та розвитку. Взаємовідносини між членами сім`ї доброзичливі. ДО ФРН вона повертатися не бажає, дуже хоче, щоб її мама разом із молодшою сестрою повернулися в Україну, до рідного Харкова.

Наказом ССД по Новобарському району від 10.04.2025 неповнолітню ОСОБА_3 , яка залишилася без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім`ю баби, ОСОБА_2 , до вирішення питання про форму влаштування дитини.

Питання про доцільність відібрання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав, було попередньо розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР, за результатами якого, враховуючи інтереси дитини, було вирішено за доцільне відібрати у матері ОСОБА_1 неповнолітню ОСОБА_3 , без позбавлення матері батьківських прав.

Вказані обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , 3-тя особа ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2025 року закрито підготовче провадження за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , 3-тя особа ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Представник позивача Ломова Н.М. , яка діє на підставі Довіреності від 07.01.2025 року № 27, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов підтримала.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов визнала.

3-тя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов підтримала.

У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: батько - ОСОБА_12 , мати - ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини записані у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. ( а.с. 5, 10)

У листі Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 25.04.2024 №25404.4/К-18130.3/23/48.1., адресованому на адресу служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справі дітей Харківської міської ради повідомлено про те, що під час повномасштабного вторгнення російської федерації та території України відповідач ОСОБА_1 разом із дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , виїхала до Федеративною Республікою Німеччина, де у матері, ОСОБА_1 , місцевими соціальними службами було відібрано дітей. Згодом матері повернули старшу дочку ОСОБА_6 , а менша дочка ОСОБА_7 залишається під опікою соціальних служб ФРН. За даним фактом відкрито провадження Уповноваженого та надіслано запити до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України та Національної соціальної сервісної служби.

Центральний орган ФРН проінформував Нацслужбу, що ОСОБА_1 з дітьми оселилась в готелі Regent у Мюнхені. Уповноважений представник готелю 03.01.2023 надіслав звіт щодо тимчасово переміщених та поселених у готелі українських дітей, у якому містилася інформація про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

За інформацією Нацсоцслужби 10.02.2023 Окружний суд Мюнхена видав тимчасову постанову про те, що заявниця тимчасово позбавлена певних прав щодо обох дітей: питання визначення місця проживання; регламент надання медичної допомоги; забезпечення лікування; регулювання питань, пов`язаних зі школою та дитячим садком, а також застосування заходів соціального захисту молоді відповідно до розділів 27 і далі SGB VIІI. ( а.с. 11)

До ССД по Новобаварському району надійшло звернення Уповноваженого від 27.03.2025 №27735.4/К-14580.3/25/48.1 стосовно вжиття заходів реагування у межах повноважень щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_8 , яка разом із бабусею ОСОБА_2 , але без законного представника повернулася із ФРН в Україну та тимчасово залишилась без законного представника на території України. ( а.с. 12)

Як зазначено у позовній заяві, після отримання вищезазначеного повідомлення та на підставі наявних документів, ССД було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ССД по Новобаварському району не знаходиться. Інформація щодо неналежного виконання матір`ю ОСОБА_1 обов`язків з виховання дітей до ССД від фізичних та/або юридичних осіб не надходила.

Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.06.2025 місце проживання неповнолітньої ОСОБА_8 зареєстровано разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 13)

З Акту обстеження умов проживання від 18.08.2024 вбачається, що умови проживання за адресою АДРЕСА_1 задовільнені, продукти та готова для споживання їжа в наявності. Будинок належить на праві власності ОСОБА_2 , бабусі дитини. ( а.с. 14-15)

Згідно з довідкою Державного закладу професійної освіти «Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту» від 30.04.2025 №78 неповнолітня ОСОБА_9 навчається з 01.09.2024 за професією «перукар, візажист». Форма навчання - денна. ( а.с. 16)

З відповіді комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №12» ХМР від 27.11.2024 вбачається, що неповнолітня ОСОБА_10 знаходиться під наглядом фахівців поліклініки з листопада 2010 року, на диспансерному обліку не перебуває, в червні 2024 була оглянута лікарями поліклініки, патології не виявлено. З грудня 2023 поліклініку дитина відвідує у супроводі бабусі ОСОБА_2 . Всі рекомендації лікарів виконуються у повному обсязі. Зауважень до родини з боку медичних працівників, за час спостереження не зареєстровано. ( а.с. 17)

У своїх поясненнях від 13.03.2025 неповнолітня ОСОБА_9 особисто підтвердила, що з 15.12.2023 (після повернення з ФРН) проживає разом із бабусею ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, здобуває професійну освіту. Бабуся ОСОБА_2 забезпечує її всім необхідним для проживання, навчання та розвитку. Взаємовідносини між членами сім`ї доброзичливі. ДО ФРН вона повертатися не бажає, дуже хоче, щоб її мама разом із молодшою сестрою повернулися в Україну, до рідного Харкова. ( а.с. 18)

Наказом ССД по Новобарському району від 10.04.2025 №13 неповнолітню ОСОБА_3 , яка залишилася без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім`ю баби, ОСОБА_2 , до вирішення питання про форму влаштування дитини. ( а.с. 19)

В заяві відповідача ОСОБА_1 від 17.08.2025, адресованої суду зазначено про те, що вона на даний час проживає у Федеративній республіці Німеччина. Не заперечує проти того, щоб її донька ОСОБА_9 , яка бажає вчитися в Україні, жила з бабусею ОСОБА_2 (а.с. 33)

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У пункті 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Відповідно до частини першої статті 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до своєї малолітньої доньки, на які посилається представник позивача, як на підставу задоволення позовних вимог про відібрання дитини від матері.

Представником позивача доведено ті обставини, що відповідач на даний час проживає у Федеративній республіці Німеччина, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, яка проживає в Україні, не створила належних умов проживання для доньки,

Отже, встановлені обставини вказують на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню доньки, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на даний час є підстави для відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, оскільки остання ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позову, відповідач не заперечувала проти задоволення позову, а тому дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Разом з тим, відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідно до частини третьої статті 170 Сімейного кодексу України, не позбавлені можливості повернути дітей.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., що становить 50 відсотків судового збору, від якого позивач звільнений на підставі Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 76, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 150,164,170, 180,182,183,191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , 3-тя особа ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, б. 55;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

3-тя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 13.10.2025.

Суддя В. В. Труханович