Справа № 342/711/24
Провадження № 2/342/41/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання: Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, Відділу освіти Городенківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся в суд з позовом до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 55 с. Ясенів-Пільний Коломийського району Івано-Франківської області), Відділу освіти Городенківської міської ради (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на його користь 419 804 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; судові витрати стягнути з відповідача.

Обгрунтовуючи поданий позов ОСОБА_1 вказує на те, що 01.09.1998 року був прийнятий на посаду вчителя хімії Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городенківської районної ради Івано-Франківської області з неповним тижневим навантаженням. Наказом директора Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городенківської районної ради Івано-Франківської області №7-к від 01.09.2000 з 01 вересня 2000 року його було переведено з посади вчителя хімії на посаду вчителя ДПЮ, на час відпустки по догляду за дитиною іншого вчителя. 26 березня 2006 року на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних і міських голів він був обраний Ясеневопільнівським сільським головою. Наказом директора Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №27-к від 14.04.2006 його з 14 квітня 2006 року було звільнено з посади вчителя ДПЮ, у зв`язку з обранням на посаду сільського голови. 31 жовтня 2010 року на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних і міських голів він був повторно обраний Ясеневопільнівським сільським головою. 25 жовтня 2015 року на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних і міських голів був втретє обраний Ясеневопільнівським сільським головою.

10.11.2020 подав директору Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів заяву, у якій повідомив, що у зв`язку з реформою територіального устрою України в 2020 році вибори на посаду сільського голови с.Ясенів-Пільний не проводилися, а тому згідно статті 118 Кодексу законів про працю після офіційного звільнення буду претендувати на попередню посаду та місце роботи вчителя хімії та Захисту Вітчизни Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. 19.11.2020 року був звільнений з посади Ясеневопільнівського сільського голови, у зв`язку із закінченням строку повноважень згідно ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 20.11.2020 року подав заяву директору школи, в якій просив прийняти його на посаду вчителя Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з повним тижневим навантаженням на підставі ст.118 КЗпП. На неодноразові звернення до Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та відділу освіти Городенківської міської ради отримав відмови не дивлячись на наявність вакантних посад.

Так, як досудове врегулювання спору з роботодавцем виявилося неефективним, 19 жовтня 2021 року звернувся до Городенківського районного суду з позовом до Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (яка в процесі розгляду справи була перейменована в Ясеневопільнівський ліцей Городенківської міської ради) з позовом про поновлення мене на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) цього навчального закладу з повним педагогічним навантаженням та укладенням зі мною відповідного трудового договору.

Рішенням Городенківського районного суду від 15 вересня 2022 року позов до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про поновлення на роботі задоволено та поновлено його на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) Ясеневопільнівського ліцею (колишньої Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів) з повним педагогічним навантаженням.

Не погоджуючись із вказаними рішенням представник Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, директор ліцею Книгиницька С.С. подала апеляційну скаргу, у якій зазначила, що за 15 років роботи на посаді сільського голови ОСОБА_1 втратив кваліфікацію та належні навики, а на посаді вчителя предмета «Захист України» за контрактом працює особа, що має відповідну фахову підготовку. Просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні мого позову відмовити.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.01.2023 року апеляційну скаргу представника Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради задоволено. Рішення Городенківського районного суду від 15.09.2022 року скасовано та постановлено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2023 року завдоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 січня 2023 року скасовано, а рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2022 року залишено в силі.

Наказом Ясеневопільнівського ліцею №07 від 24.01.2024 року «Про вихід на роботу» ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя Захисту України Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради з повним тижневим навантаженням з 24.01.2024 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що оскільки з 20.11.2020 року він подав заяву директору школи, в якій просив прийняти його на посаду вчителя Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з повним тижневим навантаженням на підставі ст.118 КЗпП, то з цього дня він мав бути працевлаштований.

Рішення Городенківського районного суду від 15 вересня 2022 року про поновлення на роботі набрало законної сили після його перегляду Верховним Судом 15.11.2023 року. На виконання судового рішення ОСОБА_1 поновлено на роботі 24.01.2024 року.

Отже, період вимушеного прогулу становить з 20.11.2020 року по 24.01.2024 року - 3 роки та 45 днів (6 роб.днів листопада 2020 року + 22 роб.дні грудня 2020 року), 2021 (мав 250 робочих днів), 2022 (мав 257 робочих днів), 2023 (мав 260 робочих днів) роки, 17 роб.днів січня 2024 року). В сумі це складає 812 робочих днів. Згідно довідки відділу освіти Городенківської міської ради розмір його заробітної плати становить 11 118,24 грн. на місяць. Відповідно середньоденна заробітна плата складає: 11118,24 грн х2місяці=22236,48 грн. : 43 робочих дні = 517 грн. Відповідно, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 812 робочих днів х 517 грн. середньоденної заробітної плати = 419 804 грн.

Орієнтований розрахунок судових витрат становить 20 тис.грн. витрат на професійну правничу допомогу та 10 тис.грн. на проведення судово-бухгалтерської експертизи (за потреби).

У зв`язку з вищевикладеним, просив позов задовольнити.

Ухвалою від 17 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Судові засідання 12.06.2024, 03.07.2024, 12.08.2024 відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Тинів І.Д.

Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача Відділу освіти Городенківської міської ради - адвоката Тинів Ігоря Дмитровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по даній справі.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у відділу освіти Городенківської міської ради:інформацію про розмір заробітної плати вчителя першої категорії Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, з повним тижневим навантаженням, із стажем роботи 22 роки, з класним керівництвом, за вересень, жовтень, листопад 2020 року, з розшифровкою складових; інформацію про кількість робочих днів за вересень, жовтень, листопад 2020 року; інформацію про нараховану та виплачену ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26.10.2022 по 31.10.2022 з розшифровкою її складових.

У зв`язку з витребуванням документів, розгляд справи відкладено до 30.09.2024.

30.09.2024 та 29.10.2024 судові засідання відкладено за клопотанням представника відповідача та ненадходженням до суду затребуваних документів.

29.11.2024 в судовому засіданні оголошено перерву, у зв`язку із необхідністю належним чином виконати ухвалу суду від 10.09.2024.

Судові засідання 03.12.2024, 19.12.2024 та 20.01.2025 відкладено за клопотанням представника позивача.

05.02.2025 представником позивача подано заяву про зміну предмета позову згідно якою представник позивача просив стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, , на користь ОСОБА_1 , 356719,72 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 20.11.2020 по 24.01.2024.

Обгрунтовуючи заяву позивач зазначає, що пред`являючи позов до суду ОСОБА_1 відштовхувався від розміру заробітної плати 11 118,24 грн. на місяць, вказаному у довідці, виданій відділом освіти за його письмовою заявою після поновлення на роботі (наявна у матеріалах справи).

На виконання ухвали суду 03.12.2024 року відділом освіти надано інформацію про те, що заробітна плата педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила: ставка 5556,0 грн, 5% оплати за престижність 277,80 грн, 30% за педагогчіний стаж (22 роки) 1666,80 грн. Загальна сума за місяць нарахована 7500, 60 грн., з яких утримано: 18% прибуткового податку 1350,11 грн, 1,5% на військовий збір 112,51 грн.

Отже, у вересні, жовтні та листопаді 2020 року, згідно цієї інформації, працівник отримав «на руки» по 6037,98 грн. Наданням відділом освіти витребуваної судом інформації слідувало перерахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та, відповідно, зміни позовних вимог.

Період вимушеного прогулу, з 20.11.2020 року по 24.01.2024, становить 812 робочих днів.

Згідно інформації відділу освіти Городенківської міської ради розмір заробітної плати педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у вересені та жовтні 2020 році становила 7500,60 грн. на місяць.

Згідно відповіді Ясеневопільнівського ліцею на адвокатський запит від 17.01.2025 року вбачається, що станом на день звільнення у зв`язку з обранням на виборну посаду ОСОБА_1 був призначений класним керівником 8-А класу відповідно до наказу по Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ст. від 01.09.2005 р. №134/в «Про організацію навчально-виховного процесу в 2005-2006 н.р.». Вчителям та іншим педагогічним працівникам (крім керівних) у 5-11 (12) класах у закладах загальної середньої освіти встановлена доплата 25%.

Згідно інформації відділу освіти ставка педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила 5556,0 грн. Відповідно, доплата за класне керіництво складає 25% від цієї суми та становить 1389 грн. на місяць.

Згідно наказу по Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ст. від 01.09.2005 р. №134/в «Про організацію навчально-виховного процесу в 2005-2006 н.р.». станом на день звільнення у звязку з обранням на виборну посаду ОСОБА_1 був призначений завідувачем кабінетом ДПЮ з доплатою.

З відповіді на адвокатський запит Ясеневопільнівського ліцею вбчається, що згідно Інструкції про порядок обчислення заробітної палти працівників освіти, затвердженої наказом МОН України від 15.04.1993 року №102 учителям проводиться додаткова оплата за завідування навчальними кабінетами у розмірі 10-13%, конкретний розмір встановлюється керівником навчального закладу за погодження з профкомом. Виплати доплати за навчальні кабінети була призупинена у 2021 році, отже за вересень листопад 2020 року вона виплачувалася.

Згідно інформації відділу освіти ставка педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила 5556,0 грн. Відповідно, доплата за завідування кабінетом ДПЮ складає 10 % від цієї суми та становить 555,60 грн. на місяць (в обрахунку взято за основу мінімальний розмір, передбачений Інструкцією №102 та Постановою КМУ 31391).

Отже, згідно Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати слід врахувати: ставку 5556,0 грн, 5% оплати за престижність 277,80 грн, 30% за педагогчіний стаж (22 роки) 1666,80 грн, 25% за класне керівництво 1389 грн, 10% за завідування кабінетом ДПЮ 555, 60 грн.

Загальна сума складає (5556 + 277,80 + 1666,80 + 1389 + 555,60) = 9445,20 грн. на місяць. Відповідно середньоденна заробітна плата складає: 9445,20 грн х 2 місяці=18890,40 грн. : 43 робочих дні (22 д. у вересні + 21д. у жовтні) = 439,31 грн.

Період вимушеного прогулу становить 812 робочих днів. Відповідно, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 812 робочих днів х 439,31 грн. середньоденної заробітної плати = 356 719, 72 грн.

Одночасно вважає дати оцінку інформації відділу освіти від 03.12.2024 року, викладену в абзаці 6 з посиланням на копію наказу, з якою не погоджується.

По перше, наказ №134/в Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІ ступенів виданий 01 вересня 2005 року, а не 01.09.2024 року, як зазначено в інформації.

По друге, використовувати розмір заробітної плати за 2005-2006 навчальні роки для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відповідає законодавчим приписам Порядку, затвердженого ПКМУ №100, яким визначено , що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Незаконне непоновлення на роботі відбулося у листопаді 2020 року.

По третє, 10 годин становило педагогічне навантаження, а інші 8 робочих годин складала гурткова робота. У цьому ж наказі вказано, що ОСОБА_1 призначений завідувачем кабінету ДПЮ.

По четверте, за рішенням суду, яке набрало законної сили, його поновлено на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) Ясеневопільнівського ліцею (колишньої Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів) з повним педагогічним навантаженням.

11.02.2025 ухвалою суду (протокольна) за клопотанням представника позивача залишено без розгляду клопотання позивача про витребування доказів. В подальшому судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

06.03.2025 та 08.04.2025 судові засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

30.04.2025 до суду через систему «Елекронний суд» від представника відповідача поступили пояснення у цивільній справі згідно яких представник просив вказане пояснення по суті заяви щодо змінених позовних вимог ОСОБА_1 врахувати при вирішенні справи № 342/711/24 та у задоволені цивільного позову відмовити. У поясненнях зазначено, що позивач здійснив розрахунок середнього заробітку на підставі інформації про ставку педагогічного працівника станом на 2020 рік, яка з повним тижневим навантаженням (18-ть годин) становила 5 556, 00 грн. Позивач обрахував кількість днів вимушеного прогулу з 20.11.2020 року по 24.01.2024 рік, що на його думку складає 812 робочих днів. Однак, погодитися з вказаним розрахунком позивача не можна виходячи з наступного.

Для розрахунку середнього заробітку позивач прийняв такі складові заробітної

плати: ставку (оклад) 5 556,00 грн, 5% оплати за престижність -277,80 грн, 30% за педагогічний стаж (22 роки) 1 666,80 грн., 25% за класне керівництво -1 389 грн., 10% за завідування кабінетом ДПЮ 555,60 грн. І відповідно склавши дані складові зарплати позивач вважає, що його місячний розмір повинен бути 9 445,20 грн.

Однак, доплати за класне керівництво і за завідування кабінетом можуть встановлюватися у разі наявності класного керівництва чи призначення викладача завідуючим кабінетом, що не є обов`язково умовою педагогічної діяльності і визначається у кожному конкретному випадку з урахуванням навчального плану та потреб, відповідно до тарифікації, що затверджується окремо на кожний навчальний період.

Таким чином, з суми розрахунку слід виключити нарахування у загальному розмірі 35%, що складаються з доплат ( -25% за класне керівництво ) та ( 10% за завідування кабінетом), які встановлюються при умові покладенні відповідних обов`язків та не є обов`язковими. Відповідно розмір суми оплати за місяць складатиме 7 501 грн. Середньоденний заробіток педагогічного працівника за таких умов буде зменшено до 349 грн.

Безпідставно та необґрунтовано позивач вирахував період вимушеного прогулу починаючи з 20.11.2020 року.

Рішенням Городенківського районного суду від 15 вересня 2022 року по справі № 342/1237/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради з повним педагогічним навантаженням. При цьому, дата з якої особа мала бути поновлена на роботі у рішенні суду не вказана, тому таке поновлення мало відбутися з часу набрання рішенням суду законної сили. Це поновлення не є зумовлене незаконним звільненням чи незаконним переведенням працівника, тому суд не вирішував питання часу поновлення на роботі а забезпечив правовий захист гарантій колишнього працівника на повернення на попередню роботу після закінчення його повноважень на виборній посаді. Слід зазначити, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, оскільки було скасоване постановою Івано-Франківського апеляційного суду, який за результатами перегляду, прийшов до протилежних висновків про відмову в позові. Фактично, рішення суду про поновлення на роботі набрало законної сили 15.11.2023 року після його перегляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду. Отже, обов`язок у відповідача щодо працевлаштування позивача виник з 15-го листопада 2023 року. Рішення було виконано 24.01.2024 року. Таким чином, обґрунтовано можна вважати що вимушений прогул тривав період з 16.11.2023 по 23.01.2024 року, що становить: 39 днів ( 11-ть робочих днів листопад місяць, 21- грудень 2023 року та 17-ть робочих днів січень 2024 року). Виходячи з розрахунку: 39 днів Х 349 грн. = 13 611 грн. Позивач з позовом до суду звернувся у жовтні місяці 2021 року, тобто через рік з моменту подання заяви 20.11.2020 року, порушивши трьохмісяний строк звернення за вирішенням трудового спору визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Вказаний строк позивачу судом не поновлювався. З урахуванням викладеного просить у задоволені цивільного позову відмовити.

01.05.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача.

16.05.2025 представником позивача подано заперечення на пояснення відповідача, у якому зазначено, що відповідачами не спростовано той факт, що на час звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з обранням на виборну посаду він був класним керівником та завідував кабінетом ДПЮ, за що отримував відповідні доплати. А тому, вони підставно включені у розрахунок середнього заробітку. Щодо строку звернення за вирішенням трудового спору, то слід враховувати роз`яснення Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), в якій вказано, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.

20.05.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

12.06.2025 ухвалою суду (протокольна) прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову.

В судовому засіданні 12.06.2025 оголошено перерву за клопотанням представника позивача. При цьому судом попереджено учасників справи про недопустимість затягування розгляду справи, та недопустимість у зловживанні учасниками справи своїми правами та обов`язками.

03.07.2025 в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості представнику позивача подати докази на підтвердження понесення судових витрат по справі.

31.07.2025 представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, згідно якої просив стягнути з Ясеневопільнівського ліцею, винного в порушенні його трудових прав, в його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

14.08.2025 судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

16.09.2025 судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою представника відповідача.

У судове засідання 02.10.2025 учасники справи не з`явилися.

15.09.2022 представник позивача подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги у зміненій редакції підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи завершувати без її участі.

16.09.2025 представник відповідача Відділу освіти Городенківської міської ради адвокат Тинів І.Д. через ситсему «Електронний суд» подав заяву згідно якої просив дану цивільну справу розглянути за його відсутності та прийняти до уваги раніше подані письмові пояснення щодо невизнання позову. Також у заяві зазначено, що сторона відповідача заперечує щодо заявленого представником позивача розміру витрат на надання професійної правничої допомоги з підстав їх не співмірності з складністю справи та тривалістю її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 у справі №342/1237/21 встановлено, що 01.09.1998 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя хімії Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городенківської районної ради Івано-Франківської області з неповним тижневим навантаженням, що доводиться копією наказу директора цієї школи № 7-к від 01.09.1998 року та записом у трудовій книжці (аркуші 2-3, запис №1).

Наказом директора Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городенківської районної ради Івано-Франківської області №7-к від 01.09.2000 року ОСОБА_1 з 01 вересня 2000 року було переведено з посади вчителя хімії на посаду вчителя ДПЮ, на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_2

26 березня 2006 року на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних і міських голів ОСОБА_1 був обраний Ясеневопільнівським сільським головою, що стверджується рішенням Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області п`ятого демократичного скликання (першої сесії) від 16.04.2006 року №1-1/2006 «Про підсумки виборів, виконання повноважень та реєстрацію депутатів Ясеневопільнівської сільської ради та Ясеневопільнівського сільського голови та відомості про Ясеневопільнівського сільського голову, обраного на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 26 березня 2006 року.

Наказом директора Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №27-к від 14.04.2006 року ОСОБА_1 з 14 квітня 2006 року було звільнено з посади вчителя ДПЮ, у зв`язку з обранням його на посаду сільського голови.

19.11.2020 року ОСОБА_1 звільнений з посади Ясеневопільнівського сільського голови, у зв`язку із закінченням строку повноважень згідно ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

20.11.2020 року позивач звернувся із заявою до директора школи ОСОБА_3 , в якій просив прийняти його на посаду вчителя Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з повним тижневим навантаженням на підставі ст.118 КЗпП.

Згідно відповіді директора школи Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 №101 від 24.11.2020 встановлено, що вакантної посади вчителя предмету ДПЮ (Захисту України) та вчителя хімії станом на 24.11.2020 у закладі немає.

Відповіддю Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №05 від 01.02.2021 ОСОБА_1 вказано на те, що вакантної посади вчителя предмету ДПЮ (Захисту України) та вчителя хімії станом на 01 лютого 2021 у закладі немає.

Відповіддю директора Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №70/01-26 від 12.10.2021 стверджується, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.08.2021, яка зареєстрована 28.09.2021 за №61/01-26 повідомлено останнього про те, що вакантної посади вчителя предмету ДПЮ (Захисту України) станом на 01 жовтня 2021 у закладі немає.

Оскільки досудове врегулювання спору з роботодавцем не дало результатів, позивач 19 жовтня 2021 року звернувся до Городенківського районного суду Івано-Франківської області із заявою, в якій просив поновити його на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) Ясеневопільнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з повним педагогічним навантаженням, уклавши з ним відповідний трудовий договір.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 у справі №342/1237/21 позов ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про поновлення на роботі задоволено. Ухвалено поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді вчителя Захисту України (раніше ДПЮ) Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради з повним педагогічним навантаженням.

Судом встановлено, що наказом Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради «Про прийняття Струтинського І.І.» №26К від 25.10.2022 ОСОБА_1 з 26.10.2022 прийнято на посаду вчителя Захисту України.

Наказом директора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради№28К від 31.10.2022, у зв`язку із оскарженням рішення суду в апеляційному порядку, виконання дії наказу №26К від 25.10.2022 припинено до рішення Івано-Франківського апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.01.2023 року рішення Городенківського районного суду від 15.09.2022 року скасовано та постановлено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2023 постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 січня 2023 року скасовано, а рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2022 року залишено в силі.

Наказом Ясеневопільнівського ліцею №07 від 24.01.2024 року «Про вихід на роботу» ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя Захисту України Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради з повним тижневим навантаженням з 24.01.2024 року, а саме: 4 години предмету Захисту України; 5 годин гурткової роботи; 0,5 ставки заступника директора з виховної роботи за сумісництвом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.8 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) виснувала, що середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

Під час розгляду справи судом з`ясуванню підлягає період вимушеного прогулу та розмір середнього заробітку за цей період.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 щодо тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону № 108/95-ВР Конституційний Суд України вказав, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Конституційний Суд України зробив висновок, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто всіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Тобто Конституційний Суд України фактично зробив висновок, що навіть у разі невиконання трудової функції не з власної вини, він вважається таким, що працює і отримує за це заробітну плату, а не компенсацію, бо саме заробітна плата є тією грошовою виплатою, яка забезпечує можливість самого існування як працівника, так і, можливо, членів його сім`ї, а також наповнення державного бюджету, бо із цієї виплати вираховуються податки і збори, у тому числі внески до Пенсійного фонду України у розмірах, який передбачений саме для заробітної плати, а період вимушеного прогулу зараховується до страхового стажу.

Такий період невиконання трудової функції можна порівняти з простоєм.

При цьому під простоєм розуміється зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (частина перша статті 34 КЗпП України).

Тобто простій можливий як з вини роботодавця, так і за відсутності його вини. Законодавство у будь-якому випадку простою гарантує працівникам отримання частини заробітної плати.

У свою чергу, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

Вказане також узгоджується з пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713) яким передбачено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до підпункту 2.2.12 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції № 114/8713 до фонду додаткової заробітної плати включається оплата за невідпрацьований час, зокрема, оплата простоїв не з вини працівника.

У розділі 3 Інструкції № 114/8713 закріплено вичерпний перелік виплат, що не належать до фонду оплати праці. Згідно з пунктом 3.9 розділу 3 вказаної Інструкції до фонду оплати праці не належать суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

В Інструкції № 114/8713 середній заробіток за час вимушеного прогулу не віднесено до вичерпного переліку виплат, що не належать до фонду оплати праці.

На думку Великої Палати Верховного Суду, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному позовному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період за який він обраховується є сталим для звільненого працівника.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Правова природа середнього заробіткуза час вимушеного прогулу відрізняється від правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні таким не є. Заробітна плата не може сплачуватися особі, яка не перебуває в трудових відносинах з роботодавцем, який проводить виплату. При виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою.

Отже, спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

Згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Аналізуючи зміст частини другої статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, і не залежить від здійснення роботодавцем нарахування таких виплат.

На підставі системного аналізу наведених положень трудового законодавства Велика Палата Верховного Суду висновує, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу як складової належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також, позивач не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, якщо такі вимоги не розглянуті у справі про поновлення на роботі.

Отже, з аналізу вищевказаних норм позивач ОСОБА_1 має право після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі, без обмеження будь-яким строком, звернутися до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі вимоги не були розглянуті у справі про поновлення його на роботі.

Щодо періоду вимушеного прогулу та розміру середнього заробітку за цей період, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 20.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора школи ОСОБА_3 , в якій просив прийняти його на посаду вчителя Ясеневопільнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з повним тижневим навантаженням на підставі ст.118 КЗпП.

На виконання рішення Городенківського районного суду від 15 вересня 2022 року, яке набрало законної сили, після перегляду Верховним Судом 15.11.2023 року, ОСОБА_1 поновлено на роботі 24.01.2024 року.

При цьому, при встановленні періоду вимушеного прогулу, суд враховує те, що наказом Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради «Про прийняття Струтинського І.І.» №26К від 25.10.2022 з 26.10.2022 ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя Захисту України та у зв`язку із оскарженням рішення суду в апеляційному порядку наказом директора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради№28К від 31.10.2022 виконання дії наказу №26К від 25.10.2022 припинено до рішення Івано-Франківського апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що період вимушеного прогулу становить з 20.11.2020 року по 25.10.2022 року та у період з 31.10.2022 по 24.01.2024, всього 807 робочих днів.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 27 Закону «Про оплату праці передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року із змінами та доповненнями, передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно інформації відділу освіти Городенківської міської ради №776/06 від 03.12.2024, яка надана на виконання ухвали суду 03.12.2024, заробітна плата педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила: ставка 5556,0 грн; 5% оплати за престижність 277,80 грн; 30% за педагогчіний стаж (22 роки) 1666,80 грн.

Загальна сума за місяць нарахована 7500, 60 грн., з яких утримано: 18% прибуткового податку 1350,11 грн; 1,5% на військовий збір 112,51 грн.

Отже, у вересні, жовтні та листопаді 2020 року, згідно цієї інформації, працівник отримав «на руки» по 6037,98 грн.

Згідно відповіді Ясеневопільнівського ліцею №06/01-51 від 17.01.2025 встановлено, що станом на день звільнення у зв`язку з обранням на виборну посаду ОСОБА_1 був призначений класним керівником 8-А класу відповідно до наказу по Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ст. від 01.09.2005 р. №134/в «Про організацію навчально-виховного процесу в 2005-2006 н.р.». Вчителям та іншим педагогічним працівникам (крім керівних) у 5-11 (12) класах у закладах загальної середньої освіти встановлена доплата 25%.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1391 від 28.12.2021 року про «Деякі питання встановлення підвищень посадових окладів (ставок заробітної плати) та доплат за окремі види педагогічної діяльності у державних і комунальних закладах та установах освіти» встановлено доплату за класне керівництво вчителям та іншим педагогічним працівникам (крім керівних) у 5-11 (12) класах у закладах загальної середньої освіти (у тому числі в закладах освіти при установах виконання покарань) - 25 %.

Враховуючи, що ставка педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила 5556,0 грн, то відповідно доплата за класне керівництво складає 25% - 1389 грн на місяць.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1391 від 28.12.2021 року про «Деякі питання встановлення підвищень посадових окладів (ставок заробітної плати) та доплат за окремі види педагогічної діяльності у державних і комунальних закладах та установах освіти» встановлено доплату у розмірі 10-15 % від посадового окладу вчителям, викладачам та іншим педагогічним працівникам у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти за завідування навчальними (навчально-методичними) кабінетами, ресурсними кімнатами, лабораторіями, спортивними залами чи майданчиками, навчально-практичними центрами, навчально-дослідними ділянками, кімнатами зберігання зброї, стрілецькими тирами, паспортизованими музеями.

З відповіді Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради встановлено, що згідно Інструкції про порядок обчислення заробітної палти працівників освіти, затвердженої наказом МОН України від 15.04.1993 року №102 учителям, іншим працівникам загальноосвітніх навчальних закладів провадиться додаткова оплата за завідування навчальними кабінетами у розмірі 10-13%, конкретний розмір встановлюється керівником навчального закладу за погодження з профкомом. Виплата за навчальні кабінети була призупинена у 2021 році.

З викладеного слідує, що за вересень листопад 2020 року додаткова оплата за завідування навчальними кабінетами виплачувалася.

Копією наказу по Ясеневопільнівській ЗОШ І-ІІІ ст. від 01.09.2005 р. №134/в «Про організацію навчально-виховного процесу в 2005-2006 н.р.» стверджується, що ОСОБА_1 було призначено завідуючим кабінетом ДПЮ з доплатою.

Згідно інформації відділу освіти ставка педагогічного працівника першої категорії з повним тижневим навантаженням (18 годин) у 2020 році становила 5556,0 грн. Відповідно, доплата за завідування кабінетом ДПЮ складає 10 % від цієї суми та становить 555,60 грн. на місяць.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Отже, згідно Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати слід врахувати: ставку 5556,0 грн; 5% оплати за престижність 277,80 грн; 30% за педагогчіний стаж (22 роки) 1666,80 грн; 25% за класне керівництво 1389 грн; 10% за завідування кабінетом ДПЮ 555, 60 грн. Загальна сума складає (5556 + 277,80 + 1666,80 + 1389 + 555,60) = 9445,20 грн. на місяць.

Відповідно середньоденна заробітна плата складає: 9445,20 грн х2місяці=18890,40 грн. : 43 робочих дні (22 д. у вересні + 21д. у жовтні) = 439,31 грн. Період вимушеного прогулу становить 807 робочих днів.

Відповідно, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 807 робочих днів х 439,31 грн. середньоденної заробітної плати = 354 523 грн. 17 коп.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача складає 354 523 грн. 17 коп. з утриманням з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів в порядку, визначеному Податковим кодексом України. Проте, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 26.10.2022 по 31.10.2022, в сумі 2196 грн 55 коп. слід відмовити, оскільки в даний період позивач ОСОБА_1 був працевлаштований.

Отже, беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є обгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

При цьому, заперечення представника відповідача Відділу освіти Городенківської міської ради, що викладені у письмових поясненнях, не заслуговують на увагу та спростовуються встановленими судом обставинами, які підтверджені належними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 до Відділу освіти Городенківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд проаналізуваши обставини справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Городенківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід відмовити, оскільки права позивача були порушені саме роботодавцем, який має відповідати за цим позовом, а Відділ освіти Городенківської міської ради є неналежними відповідачем у даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, , слід стягнути до державного бюджету судовий збір в розмірі 5317,85 грн.

Окрім цього, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача в його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 гривень.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 року у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року в справі № 640/16093/21).

Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

Представником позивача Левенець Л.В. надано суду докази понесених витрат на правничу допомогу.

Так, у матеріалах справи наявні договір про надання правової допомоги від 07 червня 2024, укладений між адвокатом Левенець Л.В. та ОСОБА_1 та детальний опис робіт (наданих послуг) професійного правничого характеру, виконаних адвокатом та прийнятих клієнтом на підставі Договору про надання правової допомоги від 07.06.2024, де зазначено, що загальна сума гонорару, сплачена ОСОБА_1 за надану правову допомогу становить 15000 грн.

У поданій заяві 16.09.2025, представник відповідача Відділу освіти Городенківської міської ради заперечив щодо розміру заявлених представником позивача витрат за надання професійної правничої допомоги, з підстав їх неспівмірності зі складністю справи та тривалістю її розгляду.

Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 гривень.

На підставі ст.43 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України, 233-235, 236 КЗпП України, ст.27 Закону України "Про оплату праці", керуючись ст.ст. 4, 12, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 20.11.2020 по 25.10.2022 та за період з 31.10.2022 по 24.01.2024, в розмірі 354 523 грн. 17 коп. (триста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять три гривні 17 копійок) з відрахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів в дохід держави та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 гривень.

В решті позову ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позову - відмовити.

Стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради, , до державного бюджету судовий збір в розмірі 5317,85 грн. (п`ять тисяч триста сімнадцять гривень 85 копійок).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Городенківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Ясеневопільнівський ліцей Городенківської міської ради, адреса: вул. Січових Стрільців, 55, с. Ясенів-Пільний, Коломийський район Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 3924132.

Відповідач:Відділ освіти Городенківської міської ради, вул. Тараса Шевченка, 77 м.Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область, .

Повний текст судового рішення складений 09.10.2025.

Суддя: Федів Л. М.