Справа № 703/4531/25
08 жовтня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Волосовського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Похітон Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини,-
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Щербатий Р.Р., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою місця проживання її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останній фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та ігнорує звернення позивача про надання дозволу на реєстрацію місця проживання їх спільної дитини, яка взагалі не має зареєстрованого місця проживання в Україні. Окрім того просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2024 року у цивільній справі № 703/450/24. У шлюбі в сторін народилась дитина, а саме донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початком введення в Україні військового стану, з метою збереження життя та здоров`я малолітньої дитини, забезпечення її якнайкращих інтересів, а також з огляду на реальну небезпеку, пов`язану з розташуванням в безпосередній близькості до зони активних бойових дій, позивачем було ухвалено рішення про тимчасовий виїзд малолітньої (на той час дитині було менше 1 місяця) ОСОБА_3 за межі території України. У зв`язку з тимчасовим виїздом позивачки разом із малолітньою дитиною за межі України у період дії воєнного стану, спричиненого збройною агресією російської федерації, позивачка була фактично позбавлена можливості своєчасно вирішити питання щодо реєстрації місця проживання дитини на території України. На сьогоднішній день, малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір?ю ОСОБА_1 - позивачкою по справі, за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, що належить ОСОБА_4 , який є дідом позивачки по лінії матері, за відсутності заперечень останнього.
При цьому позивач стверджує, що батько дитини - відповідач по справі ОСОБА_2 , фактично самоусунувся від виконання батьківських обов?язків.
На теперішній час малолітній ОСОБА_3 виповнилось три роки, та постало питання щодо забезпечення права дитини на освіту. У зв`язку з цим виникла об`єктивна необхідність у забезпеченні регулярного відвідування дошкільного навчального закладу.
Водночас для прийому до закладу дошкільної освіти необхідно надати довідку про місце реєстрації дитини. Окрім того, наявність зареєстрованого місця проживання дитини забезпечує можливість доступу до медичного обслуговування, соціального захисту, участі в різних державних програмах підтримки дітей та сімей з дітьми, а також є підставою для оформлення відповідної документації в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах та організаціях.
Однак у реєстрації місця проживання дитини за вищевказаною адресою позивачці було відмовлено через відсутність згоди на це батька дитини - ОСОБА_2 . При цьому відповідач не виявляє жодної ініціативи до конструктивного діалогу, не відреагував на звернення позивача, не прибув у визначений день до Центру надання адміністративних послуг та не надав письмової нотаріально засвідченої згоди на реєстрацію місця проживання дитини, чим фактично самоусунувся від вирішення питання, яке безпосередньо стосується реалізації прав та інтересів малолітньої дитини. Стверджує, що така пасивна поведінка відповідача свідчить про його небажання брати участь у вирішенні важливих питань, що стосуються життєдіяльності та законних інтересів малолітньої дитини
На підставі викладеного позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 .
Ухвалою судді від 21 липня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в порядку витребування доказів зобов`язано останню надати висновок щодо доцільності надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для надання відповіді на відзив, третій особі - для надання письмових пояснень.
Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року клопотання представника позивача задоволено. Замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Підготовче судове засідання відкладено на 04 вересня 2025 року.
Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року по справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 вересня 2025 року.
15 вересня 2025 року судове засідання було відкладено на 08 жовтня 2025 року в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання.
У судове засідання 08 жовтня 2025 року сторони не з`явились.
У поданій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення заперечень не висловив.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судової повістки та адресою його зареєстрованого місця проживання. Ця обставина підтверджується матеріалами справи. Відзив на позовну заяву не надходив.
Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання також не з`явився, однак 02 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» направив до суду письмові пояснення, в яких зауважив, що позивачем у позовній заяві вказано, що спір між нею та батьком, ОСОБА_2 , стосовно місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відтак вказав на відсутність необхідності надання висновку про доцільність надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини в даній справі. Заперечень проти позову у вказаних письмових поясненнях третьої особи не наведено.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою представника позивача, викладеною в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За частиною другою, третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/450/24 від 14 березня 2024 року, яке набрало законної сили 16 квітня 2024 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.14).
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).
З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2025 року вбачається, що головним державним виконавцем ВДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Дубовенком Р.О. 02 липня 2025 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 на виконання судового наказу виданого 03 квітня 2025 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області по справі №359/2911/25, 2-н/359/367/2025, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 березня 2025 року до дня досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).
Позивач стверджує, що малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, що належить її діду по материнській лінії - ОСОБА_4 , за згодою останнього.
Відсутність зареєстрованого місця проживання дитини на території України обумовлено тим, що невдовзі після народження дитини, в зв`язку із збройною агресією РФ проти України, в Україні було оголошено військовий стан. Відтак, з метою збереження життя та здоров`я малолітньої дитини, забезпечення її якнайкращих інтересів, а також з огляду на реальну небезпеку, пов`язану з розташуванням в безпосередній близькості до зони активних бойових дій, позивачем було ухвалено рішення про тимчасовий виїзд малолітньої (на той час дитині було менше 1 місяця) ОСОБА_3 за межі території України. У зв`язку з тимчасовим виїздом позивачки разом із малолітньою дитиною за межі України у період дії воєнного стану, спричиненого збройною агресією російської федерації, позивачка була фактично позбавлена можливості своєчасно вирішити питання щодо реєстрації місця проживання дитини на території України.
Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталась до батька дитини з проханням надати згоду на реєстрацію дитини за фактичним місцем проживання, однак не отримала такої згоди. (а.с.16-17).
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Згідно з ст.ст. 11, 18 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку
Згідно частинами 1, 2 статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Як передбачено частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно з частиною 3 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Реєстрація місця проживання малолітньої дитини має значення не лише для забезпечення її права на дошкільну освіту, а є необхідною умовою реалізації низки інших основоположних прав дитини. Зокрема, наявність зареєстрованого місця проживання дитини забезпечує можливість доступу до медичного обслуговування, соціального захисту, участі в різних державних програмах підтримки дітей та сімей з дітьми, а також є підставою для оформлення відповідної документації в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах та організаціях.
Таким чином, оформлення реєстрації місця проживання дитини є не лише обов`язком батьків, передбаченим законодавством, але й ключовим елементом реалізації гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод дитини
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Відповідно до пункту 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою КМУ від 07.02.2022 р. №265 (далі - Порядок) «у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти».
Пунктом 16 Порядку передбачено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.
Відповідно до пункту 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена
Пунктом 3 статті 5 Закону України від 05.11.2021 № 1871-ІХ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за 7 згодою іншого з батьків або законних представників. Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання матері, безумовно, суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.
Малолітня донька сторін у справі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день розгляду справи не досягла 10-річного віку, її батьки розірвали шлюб і проживають окремо, отже місце проживання дитини має бути зареєстроване за місцем проживання одного з батьків.
Позивачка проживає в будинку АДРЕСА_1 . Означений будинок перебуває у власності ОСОБА_7 (а.с. 68,69), який, за твердженням позивача, є її дідом по материнській лінії, відповідно, прадідом малолітньої дитини. Малолітня ОСОБА_3 фактично проживає разом з позивачкою за вказаною адресою.
ОСОБА_7 письмово надав згоду на реєстрацію у належному йому житловому будинку як своєї правнучки ОСОБА_3 , так і її матері - позивачки у справі ОСОБА_1 . У тексті письмової згоди зазначено: «…цим підтверджую, що надаю згоду на реєстрацію місця проживання моєї правнуки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини - моя внучка, ОСОБА_1 , яка є позивачкою у справі про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька, також у подальшому буде зареєстрована за цією ж адресою разом з дитиною (а.с. 21).
Судом не отримано відомостей про наявність спору між батьками про визначення місця проживання дитини.
Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Враховуючи те, що малолітня ОСОБА_3 постійно проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , проте не зареєстрована за адресою свого проживання, спір між батьками про її місце проживання відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, отримати згоду батька на реєстрацію дитини позивачка не може внаслідок об?єктивних обставин, відтак, з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини слід надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 за адресою місця проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 . При цьому реєстрація дитини за фактичним місцем проживання відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме прав інших учасників сімейних відносин.
Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відтак відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за подачу позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою КМУ від 07.02.2022 р. №265, ст.ст.4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини - задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою місця проживання її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 10 жовтня 2025 року.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Головуючий: В. В. Волосовський