Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1968/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16.10.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/1968/24,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - орган опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області,

предмет позову - позбавлення батьківських прав,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу,

В С Т А Н О В И В:

«І. Стислий виклад позиції позивача, та заперечень відповідача»

02.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Обґрунтовуючи позов, позивача зазначила, що 24.07.2009 року сторони уклали шлюб. В шлюбі у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.03.2023 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач повернула дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

19.06.2024 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_8 внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

Після розірвання шлюбу відповідач покинув дітей та переїхав на постійне місце проживання у с. Дружне Хмельницького району, дітьми з того часу не спілкувався, не приїзжав до них, не телефонував, не цікавиться здоров`ям дітей, їх характером, уподобаннями, обов`язки щодо виховання та утримання дітей поклав на позивача.

Відповідач дітей не утримує, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Діти проживають з матір`ю, позивач самостійно виховує дітей, утримує їх за рахунок ведення домашнього господарства.

Зважаючи на вказане просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відзив на позов відповідач до суду не подав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вимоги позову підтримали, просили позбавити відповідача батьківських прав. ОСОБА_1 суду пояснила, що відповідач зловживає алкоголем, не дбає про дітей, не забезпечує їх матеріально. Вказала, що відповідач постійно бив дітей. Востаннє ОСОБА_2 бачив дітей в 2022 році.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву у якій просила справу розглянути у її відсутність, вимоги позову підтримала.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

09.12.2024 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами загального провадження.

10.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано в Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

07.10.2025 судом постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, протокольною ухвалою суду оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що рішення буде ухвалено та проголошено о 09 год 45 хв. 16.10.2025.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.03.2023 року було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище позивача з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_7 » (а.с.12-13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 19.06.2024 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_8 внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.12.2016 Виконавчим комітетом Дружненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , матір`ю якої є ОСОБА_11 , а батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.12.2013 Дружненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , матір`ю якого є ОСОБА_11 , а батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13.05.2010 Дружненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_11 , а батьком ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою №281 від 12.09.2024, виданою виконавчим комітетом Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади №2024/008714586 від 23.07.2024, №2023/004809956 від 28.06.2023, №2023/004810343 від 28.06.2023, №2023/004810625 від 28.06.2023 неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 проживають з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_8 .

Відповідно до характеристики учениці 9-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_4 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_13 , дівчинка зарекомендувала себе як старанна, працелюбна та уважна учениця, навчається на достатньому та середньому рівні, цікавиться природничо-математичними предметами, активно працює на уроках, сумлінно виконує домашні завдання, допомагає однокласникам, має гарний загальний розвиток і багато читає, активно бере участь у громадському житті школи та класу, відповідально ставиться до доручень. Мати дівчинки приділяє належну увагу вихованню дочки, бере активну участь у житті класу. Характеристика не містить відомостей про невиконання чи неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до характеристики учня 6-А класу Антонінського ліцею ОСОБА_5 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_14 , хлопчик володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, навчається в повну міру своїх сил; легко знаходить спільну мову з однокласниками, має багато друзів; поважає вчителів, дисциплінований; за характером скромний, стриманий, урівноважений, добрий і дружелюбний. Мати учня відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, регулярно відвідує батьківські збори й шкільні заходи, підтримує постійний зв`язок із класним керівником. Характеристика не містить відомостей про невиконання чи неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до характеристики учениці 3-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_6 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_15 , дівчинка дисциплінована, активна, доброзичлива й весела, опановує матеріал на достатньо-середньому рівні, потребує постійного контролю, на уроках уважна й налаштована на співпрацю, конфліктів із учителями та однокласниками не має, правил поведінки дотримується, на заняття не запізнюється, без поважних причин не пропускає, бере активну участь у шкільних заходах. Вихованням дівчинки займається лише мама. Батько не проявляє інтересу до успіхів і невдач дитини, не цікавився її справами.

Відповідач ОСОБА_2 згідно з судовим наказом №677/1433/22 є платником аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу).

Згідно акту обстеження від 08.10.2024 оглянуто умови проживання у будинку АДРЕСА_1 встановлено, що для дітей створені задовільні умови для проживання, розвитку і виховання. Зі слів матері ОСОБА_1 батько їх спільних дітей ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не підтримує спілкування з дітьми, взагалі не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні.

Рішенням виконавчого комітету Антонінської селищної ради Хмельницької області № 673 від 27.06.2025 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , та малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 64).

Згідно з Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу відповідач залишив спільних дітей на позивача у с. Корчівка та переїхав на постійне місце проживання у Хмельницьку область. З того часу дітьми не цікавився, не приїздив до них, не телефонував, взагалі не приймав участі у вихованні та розвитку дітей, не цікавився їх станом здоров`я, не надавав допомогу на їх утримання, має заборгованість зі сплати аліментів.

На засіданні комісії було заслухано неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_1 . Дівчинка виявила бажання написати відповідну заяву, на ім`я начальника служби у справах дітей Антонінської селищної ради Гулій Ю.А., в якій вказує і просить допомогти, і зробити все можливе, щоб її батька ОСОБА_2 позбавили батьківських прав, адже її батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не цікавиться їх життям, не спілкується з нею, її братом та сестрою, не піклується про їхній стан здоров`я, не цікавиться успішністю в школі, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться їхнім матеріально-побутовими проблемами, не хвилюється про забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Вказане свідчить про те, що батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання, піклування та утримання дітей.

На підставі наведеного, враховуючи інтереси дітей, керуючись ст. ст. 150, 155, 164 СК України, орган опіки та піклування Антонінської селищної ради ради вважає за доцільне позбавити батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

«V. Оцінка суду»

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави - учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, наведені норми права дають підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, § 78).

Також ЄСПЛ в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України»).

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 23.10.2024 в справі № 464/2040/23, від 28.02.2024 в справі № 303/4697/22, від 12.02.2024 в справі № 202/1931/22 та інші).

Згідно з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду: від 10.11.2021 у справі № 309/556/17 (провадження № 61-14124 св 21), від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697 св 21), від 02.08.2022 у справі № 743/269/21 (провадження № 61-18133св21), від 25.11.2022 у справі № 308/9081/21 (провадження № 61-8290 св 22), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) від 18.12.2008, заява № 39948/06). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

При цьому суд наголошує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків (постанови Верховного Суду від 01.08.2024 в справі № 366/52/21, від 07.03.2024 в справі № 947/7448/22, від 22.11.2023 в справі № 320/4384/18, від 06.10.2021 в справі № 320/5094/19).

Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23.10.2024 в справі № 464/2040/23).

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Позивач та його представник в судовому засіданні, як на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та наявності визначених ст. 164 СК України підстав для позбавлення його батьківських прав, посилалася на:

- акт обстеження умов проживання служби у справах дітей Антонінської селищної ради від 08.10.2024;

- характеристику учениці 9-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_4 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_13 ;

- характеристику учня 6-А класу Антонінського ліцею ОСОБА_5 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_19

- характеристику учениці 3-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_6 , виданою за підписами директора ліцею ОСОБА_12 та класного керівника ОСОБА_15 ;

- судовий наказ, виданий 29.12.2022 року Красилівським районним судом Хмельницької області у справі №677/1433/22;

- акт оцінки потреб сім`ї/особи від 08.10.2024 р.- 09.10.2024 р. фахівців КУ «Центр надання соціальних послуг Антонінської селищної ради»;

- висновок оцінки потреб сім`ї;

- висновок органу опіки та піклування Антонінської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Антонінської селищної ради від 08.10.2024, судом встановлено, що наведені в ньому твердження щодо відсутності спілкування відповідача з дітьми, неприймання відповідачем участі у вихованні й утриманні дітей не ґрунтуються на встановлених комісією обставинах, а на словах позивача, а тому такий акт відхиляється судом, як доказ ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Акт оцінки потреб сім`ї/особи, висновок оцінки потреб сім`ї, характеристики дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , видані Антонінським ліцеєм Хмельницького району, Хмельницької області, містять виклад обставин щодо належного виконання матір`ю ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, проте не містять відомостей на підтвердження обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для здоров`я та психічного розвитку дітей, що згідно ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому вважає такі докази неналежними.

Заяву ОСОБА_4 від 19.06.2025, наказ Красилівської РДА №5-сжо «Про облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах у службі у справах дітей райдержадміністрації» від 24.05.2018, наказ Служби у справах дітей Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №3 «Про взяття на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах Антонінської селищної ради» від 04.10.2021, наказ Служби у справах дітей Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №40 «Про взяття на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах» від 18.11.2024, лист Служби у справах дітей Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №57/01-22 від 16.06.2025, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП НОМЕР_6, долучені органом опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, суд, у відповідності до положень ч.9 ст. 83 ЦПК України, не приймає, оскільки їх копії не були надіслані органом опіки та піклування іншим учасникам справи, а копія розрахунку заборгованості, більше того, не завірена у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку висновку про доцільність позбавлення батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд доходить висновків про таке.

За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03.12.1986). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Рішенням виконавчого комітету Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 673 від 27.06.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 19).

Вказаний висновок зроблений на основі пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні щодо викладених нею в висновку обставин не допитувалася, та про її виклик для допиту стороною позивача не заявлялося, та документів:

- рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.03.2023 по справі № 677/1307/22 за позовом про розірвання шлюбу;

- акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Антонінської селищної ради від 08.10.2024, який відхилений судом як доказ;

- акту оцінки потреб сім`ї/особи від 08.10.2024 р.- 09.10.2024 р. фахівців КУ «Центр надання соціальних послуг Антонінської селищної ради», який визнаний судом неналежним доказом;

- розрахункової довідки заборгованості зі сплати аліментів, характеристиками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виданих Антонінським ліцеєм, яка не прийнята судом в зв`язку із порушенням третьою особою порядку її подачі.

Також у висновку зазначено, що службою у справах дітей Антонінської селищної ради ОСОБА_2 запрошувався на засідання комісії щодо доцільності/ недоцільності позбавлення його батьківських прав, однак на засідання комісії він не з`явився.

Водночас підтверджень направлення ОСОБА_2 виклику до служби у справах дітей Антонінської селищної ради суду не надано.

Таким чином, судом у даній справі встановлено, що службою у справах дітей, за відсутності доказів направлення ОСОБА_2 виклику на засідання комісії, не заслухавши позицію ОСОБА_2 , зроблено висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав на підставі свідчень дитини, яка проживає з матір`ю та вітчимом, та документів, з яких неможливо встановити причини неактивної участі відповідача в житті дітей, та що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Висновок органу опіки та піклування не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для здоров`я та психічного розвитку дітей, не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини дітей та необхідності в такий спосіб захисту її прав.

Крім того, у висновку органом опіки та піклування вказано, що про неучасть батька в шкільному житті дітей, його незацікавленість навчальними справами дітей свідчать характеристики, що не відповідає дійсності, оскільки характеристики ОСОБА_4 (а.с.17) та ОСОБА_5 (а.с.18) не містять таких даних, а тому висновок у цій частині є необґрунтованим.

Даючи оцінку поясненням ОСОБА_4 , які покладені в основу висновку служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав, суд враховує, що відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування чи різних світоглядів, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 в справі № 753/9433/17.

У постанові від 04.04.2024 у справі № 553/449/20 Верховний Суд вказав, що «…сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини».

Вищевказане дає підстави для висновку, що пояснення ОСОБА_4 , за обставин цієї справи, не є достатнім доказом невиконання чи неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків.

Зважаючи на вищевказане, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у зв`язку із його недостатньою обґрунтованістю.

Доводи позивача, щодо вчинення відповідачем насильства щодо дітей не підтверджені матеріалами справи.

Посилання позивача та її представника, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, саме по собі не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Факт стягнення з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дитини не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо її утримання, оскільки таке стягнення є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька/матері до надання їй належного утримання (постанова Верховного Суду від 23.04.2020 року (справа №420/1075/17).

Доказів того, що до ОСОБА_2 застосовувались будь-які заходи впливу, які виявилися безрезультатними, тобто доказів того, що відповідач систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки матеріали справи не містять.

Позивачем не доведено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, а тому суд не вважає пропорційним застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані суду докази, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що в ході судового розгляду позивачем та її представником з доказів, на які вони посилаються, як на підтвердження вимог позову, лише характеристика ОСОБА_6 вказує, що батько не залучений в навчальний процес дочки ОСОБА_6 .

Разом з тим, вказане не може бути достатнім доказом для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Більше того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 щодо дочки ОСОБА_4 , та сина ОСОБА_5 .

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, що, незважаючи на доводи позивача, якими обґрунтована доцільність позбавлення батьківських прав, забраних у суді доказів, у їх сукупності, недостатньо для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідача, а тому суд доходить переконання, що якнайкращим інтересом дітей є збереження їх зв`язків із батьком - відповідачем по справі ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

«V. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 264-265 ЦПК України, статтями 11, 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - орган опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: 31022, Хмельницька область, Хмельницький район, с-ще. Антоніни, площа Графська, 6, .

Суддя Р. В. Вознюк