Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., за участі секретаря судового засідання Щерби А.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.05.2024 звернувся до Оржицького районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Мати позивача, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрила спадщина на все належне їй за життя майно. З заявою про відкриття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Черненко О.О.

До кола спадкоємців першої черги, що мали право на частку у спадковому майні ОСОБА_3 ввійшли батько позивача ОСОБА_2 та брат ОСОБА_4 , які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, подавши відповідні заяви нотаріусу.

На час звернення до суду, з усього масиву спадщини матері, позивачем оформлено право власності на належну їй за життя земельну ділянку з кадастровим номером :30:023:0056, площею 0,1038 га, частину квартири АДРЕСА_1 , частину гаража АДРЕСА_2 .

Однак залишається невирішеним питання з оформленням на ім`я позивача частки житлового будинку по АДРЕСА_3 та земельної ділянки на якій він розташований, що має цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», кадастровий номер :30:020:0056, площею 0,15 га.

Вказаний житловий будинок батьки позивача придбали 15.07.1996 року, в період їх перебування в шлюбі, отже він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Після придбання будинку, батько позивача отримав Державний акт на право приватної власності на землю Серія ПЛ № 923 від 20.06.1997 року. Згідно з актом ОСОБА_2 було передано земельну ділянку по АДРЕСА_3 з цільовим призначенням «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства» загальною площею 0,39 га.

Пізніше з загальної площі вище згаданої ділянки ОСОБА_2 було виділено окрему ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :30:020:0056 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на дану земельну ділянку було зареєстровано за батьком позивача ОСОБА_2 26.03.2021.

Таким чином, як зазначає позивач, житловий будинок по АДРЕСА_3 та земельна ділянка, на якій він знаходиться, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, оскільки право на них виникло в батька позивача під час проживання у зареєстрованому шлюбі з нині покійною матір`ю позивача.

Житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_3 має загальну площу 26,0 кв.м, житлову площу 15,20 кв.м та складається з наступних будівель та споруд: А-1 Житловий будинок, АДРЕСА_4 .

Зібравши усі наявні документи, яких, на думку позивача, було достатньо для оформлення права на частину будинку та земельної ділянки, на які мати позивача мала право за життя, позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Черненко О.О. Постановою від 16.04.2024 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність відомостей в єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_3 .

У зв`язку з відсутністю іншого способу для реалізації права позивача на оформлення спадкового мана, на яке за життя мала право мати позивача, позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Оржицького районного суду Смілянського Є.А. від 30.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.07.2024 року о 08 год. 30 хв. Також витребувано у приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Черненко О.О. інформацію щодо наявності спадкоємців та про наявність претензій кредиторів по спадковій справі №20/2021, відкритій після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

05.07.2024 на адресу суду надійшла заява від приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., у якій зазначила, що виступає як третя особа, з позовною заявою згодна, не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за її відсутності. До заяви додана копія спадкової справи № 20/2021.

09.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 у якому просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог покликається на те, що згідно договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_3 від 15 липня 1996 року ним було придбано житловий будинок загальною площею 59,2 м.кв. (про що свідчить додаток до договору (інвентаризаційні відомості) з господарськими побудовами). Інших приміщень з належно виготовлено технічною документацією відповідач ОСОБА_2 не придбавав та документацію не виготовляв. Будинок, який був придбаний ОСОБА_2 в 1996 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 мав суттєвий рівень зносу та технічні недоліки, зокрема даний факт підтверджувався самим позивачем в попередньому позові по справі №543/160/23, де позивач відмовився заявляти право власності на будинок у зв`язку із суттєвим рівнем його зносу та руйнування будинку і господарських споруд. Даний факт також установлений рішенням Полтавського апеляційного суду від 21.12.2023 року. Наскільки відомо відповідачу, технічний паспорт житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 був виготовлений позивачем згодом 22.01.2024 року, згідно даної технічної документації на земельній ділянці (кадастровий номер :30:020:0056) розташований садовий будинок загальною площею 26,0 м.кв., що не предметом договору купівлі-продажу від 14.07.1996 року та відповідно не може бути предметом спору.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 10.07.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.08.2024 року о 14 год. 30хв.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 07.08.2024 задоволено заяву судді Смілянського Є.А. про самовідвід.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 14.08.2024 в складі головуючого судді Гришка О.Я. прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 10.09.2024.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 10.09.2024 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гришка О.Я.

Ухвалою судді Оржицького районного суду Полтавської області Попадюка С.С. від 11.09.2024 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, прийнято до провадження. Призначено підготовче засідання на 14 год. 00 хв. 03.10.2024.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 03.10.2024 відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Попадюка С.С.

Протокольною ухвалою суду від 03.10.2024 розгляд справи відкладено на 17.10.2024 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 17.10.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04.02.2025 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 17.10.2024 року скасовано. Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Оржицького районного суду Полтавської області Попадюка С.С. від 05.03.2025 продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 03.04.2025.

Протокольною ухвалою суду від 03.04.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 22.04.2025, з метою надання можливості відповідачу надати додаткові докази.

16.04.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій просив з метою повного та всебічного розгляду справи долучити до матеріалів справи копії документів: договір купівлі-продажу від 15.07.1996, Інвентаризаційні відомості від 17.07.1973, Технічний звіт встановлення в натурі меж земельних ділянок від 14.02.1997.

18.04.2025 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про приєднання додаткових письмових доказів у справі, у якому просив долучити до матеріалів справи довідку Виконавчого комітету Оржицької селищної ради №02.1-02/11 від 09.04.2025 року. копію Розпорядження Оржицької селищної ради № 41 від 23.04.2024 року про перейменування вулиць в селищі Оржиця з Додатком, рахунки (повідомлення) за спожиту електроенергію грудень 2022 року, серпень 2023 року.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 22.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год.30 хв. 13 травня 2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2025 клопотання відповідача про перенесення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 11.06.2025.

Протокольною ухвалою суду від 11.06.2025, з метою ознайомлення позивача з наданими відповідачем доказами, відкладено судове засідання на 10 год. 30 хв. 30.06.2025.

Протокольною ухвалою суду від 30.06.2025 клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 14.08.2025.

12.08.2025 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання додаткових письмових доказів у справі та уточнення позивачем власних позовних вимог. У клопотанні вказав, що відповідач у справі ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні надав додаткові письмові докази, а саме Витяг БТІ про знищення житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 та Відомості з реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію знищення майна (будинку зі спорудами), у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до фахівців у сфері будівельної технічної інвентаризації з метою спростування інформації, що значилася у згаданих попередньо документах. 06.08.2025 року інженером з технічної інвентаризації ОСОБА_5 було проведено повторну інвентаризацію нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами проведеної інвентаризації було виявлено наявність на ділянці частину майна, яке значиться у наданому відповідачем технічному паспорті інвентаризаційної справи №11. Який було виготовлено КП «Лубенське МБТІ» на замовлення ОСОБА_2 . 25.11.1985 року експертом ОСОБА_6 , а саме господарську будівлю Сарай, що позначений і інвентаризація від 1985 року та від 2025 року під літ. Б, загальна площа забудови 33,6 м.кв., площа приміщення 26,0 м.кв. Наявність вище згаданої споруди зафіксована в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації від 20.06.2025 року. Також за наслідком проведеної інвентаризації інженером було складено Технічний паспорт на сарай (господарську будівлю) від 20.06.2025 року. Окрім того, 11.08.2025 року на замовлення позивача експертом-оцінювачем ОСОБА_7 було виготовлено висновок про ринкову вартість майна (сараю (нежитлової будівлі)) по АДРЕСА_3 , як наслідок ринкова вартість об`єкту складає: 16 179, 00 грн. (шістнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 00 коп.). В подальшому, з урахуванням того, що відповідач наполягає на повному знищенні майна, яке було ним придбане в період шлюбу з покійною матір`ю позивачав ОСОБА_3 , позивач звернувся до одних з кращих фахівців в галузі будівельної інвентаризації ТОВ «БТІ.ЦЕНТР» з прохання провести додаткову інвентаризацію нерухомого майна що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Як наслідок, сертифікованим техніком ОСОБА_8 було проведено повторну інвентаризацію об`єктів нерухомості, що знаходяться на згаданій вище земельній ділянці, в ході чого виявлено Сарай (господарську будівлю) літера Б, загальною площею 33, 6 м.кв., який складається з трьох кімнат. За результатом інвентаризації фахівцем 03.08.2025 року було виготовлено Технічний паспорт на споруду, Інформаційну довідку щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна, та сформовано Витяг з реєстру будівельної діяльності від 09.08.2025 року, згідно з якими відомості про фактичну наявність нерухомого майна (Сараю) наявність було внесено до Реєстру будівельної діяльності. Враховуючи, що при замовленні інвентаризації позивачем було надано експерту копії технічного паспорта на будинок по АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_3 , що був виготовлений 25.11.1985 року, також технічний паспорт на споруду, що знаходиться за цією ж адресою, від 2024 року (копія технічного паспорта знаходиться в матеріалах даної справи), також спеціалістом було отримано розгорнуту інформацію з реєстрів та архівів БТІ, вона дійшла висновку, що дійсно житловий будинок, що значився в старих інвентаризаційних даних під літерою «А-1», загальною площею 59, 2 м.кв, житловою площею 48, 5 м.кв, вбиральню літера «В» та сарай літера «Г» було знищено, однак з Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.08.2025. З масиву майна що фігурує в інвентаризації від 25.11.1985 року, а в подальшому і в договорі купівлі-продажу будинку від 15.07.1996 року, який було посвідчено секретарем Виконавчого комітету Оржицької селищної ради народних депутатів Тригуб Н.П., запис в книзі нотаріальних дій за № 891, залишились Сарай літера «Б» та огорожі №№ 1, 2. На підтвердження факту наявності частини нерухомого майна, яке в період офіційного шлюбу було придбано відповідачем у справі, фахівцем з інвентаризації було виготовлено новий Витяг про знищення/знесення майна датований 11.08.2025 року де вказано, що Сарай літера «Б», площею забудови 33, 6 м.кв та огорожі № 1 та № 2 залишились на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056. Отже, надані відповідачем у справі документи про повне знищення нерухомого майна містять неправдиву інформацію, та є такими, що покликані ввести в оману суд, а як наслідок порушити права та законні інтереси позивача. З урахуванням того, що отримані позивачем додатково письмові докази мають вирішальне значення для винесення судом законного та обґрунтованого рішення у справі, з урахуванням того, що дії відповідача у справі щодо реєстрації знищення майна мали місце вже після закінчення підготовчого судового розгляду у даній справі, вважає що в нього є наявними поважні причини клопотати у поновленні судом строку для подачі додаткових письмових доказів.

Також, позивач зазначив, що первісно ним було заявлено вимоги щодо визнання за ним права власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 , однак наразі виявились що дана споруда нас правді є нежитловою спорудою Сараєм літера «Б», однак її фізичні характеристики (рік побудови площа тощо) є ідентичними попередньо зазначеним, тому виникла потреба в уточненні позовних вимог, виклавши п. 2 прохальної частини позову в наступній редакції: «Визнати за мною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт Серія НОМЕР_1 виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 21.12.2005 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, на яке за життя мала право моя матір ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частини: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33, 6 кв.м, загальною площею 26, 0 кв.м, Огорожі № 1 та Огорожі № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;»

Що стосується визнання за позивачем права на 1/2 частину нерухомого майна: з урахуванням того, що 15.07.1996 року ОСОБА_2 , який перебував в офіційному шлюбі з моєю матір`ю ОСОБА_3 було придбано житловий будинок по АДРЕСА_3 , при цьому даний договір був зареєстрований у встановленому на той час порядку та передбачав придбання відповідачем не лише Житлового будинку, що згідно з інвентаризаційними даними значився під літерою «А-1», але й ряду господарських будівель та споруд, серед яких Сарай літера «Б», площею забудови 33, 6 м.кв та огорожі № 1 та № 2, дане майно, що фактично наявне на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056, є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, відповідно позивач має право на оформлення 1/2 частини даного майна в порядку спадкування за законом. Разом з тим, після придбання будинку, батько позивача отримав Державний Акт на право приватної власності на землю Серія ПЛ № 923 від 20.06.1997 року. Згідно з актом ОСОБА_2 було передано земельну ділянку по АДРЕСА_3 з цільовими призначеннями «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства» загальною площею 0, 39 га. Тобто, земельна ділянка виділена ОСОБА_2 в тому числі і для обслуговування господарських будівель і споруд, які він придбав за договором купівлі-продажу від 15.07.1996 року, у зв`язку з чим, позивач також маю право на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :30:020:0056.

На підставі викладеного, позивач просив визнати поважними причини пропуску ним строку для надання суду додаткових письмових доказів у справі № 543/462/24 та поновити йому ОСОБА_1 строк для їх пред`явлення; долучити до матеріалів справи № 543/462/24 за його позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом додаткові письмові докази (додаються); прийняти уточнення п. 2 позовних вимог у справі № 543/462/24, виклавши їх в наступному змісті: «Визнати за мною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт Серія НОМЕР_1 виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 21.12.2005 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, на яке за життя мала право моя матір ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частини: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33, 6 кв.м, загальною площею 26, 0 кв.м, Огорожі № 1 та Огорожі № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;» провести розгляд справи, що призначений на 14.08.2025 року о 14 годині 00 хвилин за відсутності позивача; заявлені позовні вимоги, з урахуванням вище вказаних уточнень, підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Протокольною ухвалою суду від 14.08.2025 судове засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 02.09.2025.

Протокольною ухвалою суду від 02.09.2025 задоволено клопотання позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи та відкладено розгляд справи на 15 год. 00 хв. 30.09.2025.

В судовому засіданні 30.09.2025 позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з урахуванням наданих уточнень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Третя особа Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О. в судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_9 , у якій просить розглянути справу за її відсутності. З позовною заявою згодна, не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , у якій просить проводити підготовче засідання та розгляд справи без його участі. Заявлені позивачем вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.08.1989 Оржицьким відділом ЗАГС Полтавської області (Т.1, а.с.13).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, а.с.22). На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_5 . На день смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою був зареєстрований син померлої ОСОБА_1 . Чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_2 за вищевказаною адресою зареєстрував своє місце проживання 27.10.2020 року (Т.1, а.с. 23).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №20/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (Т.1, а.с.66-82), позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 67-70). Відповідач у справі, а чоловік померлої ОСОБА_3 . ОСОБА_2 від своєї частки у спадщині відмовився (Т.1, а.с. 70 на звор. 72 та на звор.). На частину спадкового майна ОСОБА_3 позивач оформив свої спадкові права (Т.1, а.с. 80).

Постановою від 16.04.2024 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок номер АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність нерухомого майна спадкодавцеві (Т.1, а.с. 52).

Встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 15.10.1988 ( Т.1, а.с. 17-18).

У договорі купівлі-продажу квартири від 15.07.1996 року вказано, що ОСОБА_2 купив жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 (Т.1, а.с.25-27, а.с.210-211).

Згідно зі статтями 22 КпШС України, який був чинний на час придбання вказаного житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Вказаний жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами придбано в період шлюбу батьків позивача, отже, належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частині кожному.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, в АДРЕСА_3 (Т. 1 а.с. 41-45). Згідно Звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна «житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами», що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , ринкова вартість вказаного житлового будинку становить 27862,00 грн. (Т.1 а.с.46-47).

Відповідно до інформаційної довідки №204 від 23.01 2024, виданої ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Документи що посвідчують право власності: договір купівлі продажу посвідчений державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори 15 липня 1996 року за реєстровим № 1050. Згідно короткої технічної характеристики, за вказаною адресою знаходиться: житловий будинок «А-1». Огорожа №1, Хвіртка №2 (Т.1, а.с. 48).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 22.05.2024 відомості щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 у вказаних реєстрах відсутні (Т.1, а.с.51).

Відповідно до розпорядження Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області № 41 від 23.04.2024 «Про перейменування вулиць на території населених пунктів Оржицької селищної громади», АДРЕСА_3 (Т.1, а.с.49-50).

Відповідно до Довідки № 839 від 12.05.2025, виданої ОСОБА_2 КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ., не зареєстроване в КП «Лубенське МБТІ» (Т.2, а.с.7).

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 25.11.1985 за замовленням ОСОБА_2 , на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок АДРЕСА_6 . Згідно експлікації приміщень житловий будинок А1 складається з коридору, кухні, 5-ти кімнат, загальною площею 59,2 кв.м., житлова площа 48,5 кв. (Т.2, а.с.8-12).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №429860767 від 04.06.2025. 30.05.2025 зареєстроване право власності на житловий будинок: Сарай Б, вбиральня В, Сарай Г, Огорожа - №1, за адресою АДРЕСА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1996, зареєстрованого в реєстрі за №1050 (Т.2, а.с.14).

Згідно Висновку про знищення/знесення майна №532 від 05.06.2025, виданого Лубенським МБТІ (Реєстраційний номер документу DT01:8946-8958-3484-2586), житловий будинок садибного типу « АДРЕСА_3 » за адресою Полтавська область, Лубенський район, Оржицька територіальна громада знищено. Кадастровий номер земельної ділянки :30:020:0056, площа 0,15 га. Цільове призначення в ДЗК 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Т.2, а.с.21-22).

Згідно Висновку про відсутність майна №532 від 05.06.2025, виданого Лубенським МБТІ (Реєстраційний номер документу DT01:8090-3912-4208-1971), після обстеження на місці 05.06.2025 та проведення комплексу робіт встановлено, що земельна ділянка вільна від забудов. Кадастровий номер земельної ділянки :30:020:0056, площа 0,15 га. Цільове призначення в ДЗК 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Т.2, а.с.23-24).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №430668342 від 10.06.2025, речове право на житловий будинок: Сарай Б, вбиральня В, Сарай Г, Огорожа - №1, за адресою АДРЕСА_7 ) припинено, на підставі документа, що підтверджує факт знищення об`єкта будівництва (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: DT01:8090-3912-4208-1971 (Т.2, а.с.13)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 349 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна.

Згідно із ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Вказане дає підстави для висновку суду про відсутність житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056, площею 0,15 га, як об`єкта цивільних прав, у розумінні статей 177, 181 ЦК України, на день ухвалення рішення у справі, про визнання права власності на який позивачем була заявлена позовна вимога в первинній редакції при зверненні до суду.

Водночас суд критично ставиться до інформації, що міститься у наданому відповідачем ОСОБА_2 . Висновку про відсутність майна №532 від 05.06.2025, виданого Лубенським МБТІ (Реєстраційний номер документу DT01:8090-3912-4208-1971), з якого вбачається, що станом на 05.06.2025 що земельна ділянка з кадастровим номером :30:020:0056, площею 0,15 га та цільовим призначення в ДЗК 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), є вільною від забудов, з огляду на таке.

З наданих позивачем та долучених до матеріалів справи додаткових доказів вбачається, що позивач звертався до ТОВ «БТІ.ЦЕНТР» з прохання провести додаткову інвентаризацію нерухомого майна що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕССБ №798/2 (Реєстраційний номер документу TI01:3503-4577-0571-7412), проведена повторна інвентаризація господарської будівлі - сараю, яка не є приналежністю до садибного, дачного або садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Об`єктами технічної інвентаризації визначено: - сарай (господарська будівля) Літера «Б»,. загальною площею 26 кв.м., площа забудови 33,6 кв.м., Огорожа Літера №1, Хвіртка Літера №2.( Т.2, а.с.42 та на звор.)

Відповідно до Витягу про знищення/знесення майна №09.08.2025/1 від 11.08.2025, виданого ТОВ «БТІ.ЦЕНТР» ( Реєстраційний номер документу DT01:5277-7186-0723-4642) при обстеженні житлового будинку садибного типу за адресою АДРЕСА_3 , встановлено, що станом 03.08.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056 залишились: сарай літера «Б», площею забудови 33,6 кв.м та огорожі № 1 та № 2 (Т.2, а.с.43-44).

Позивачем долучено копії Технічного паспорту в редакції №2, виготовленого ФОП Беркутом 20.06.2025 (Т. 2, а.с. 51-53) та Технічного паспорту, виготовленого 03.08.2025 ТОВ «БТІ.Центр» (Т.2, а.с.54-61), з аналізу яких вбачається, що Сарай (господарська будівля) Літера «Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , має загальну площу 26,0 кв.м., площа забудови 33,6 кв.м. Також за вказаною адресою знаходяться споруди Огорожа №1, Хвіртка №2.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". (Постанова від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20.

Особливості застосування стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний також викладено у постановах Верховного Суду: від 02.10.2018 у справі № 910/18036/172, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт наявності на земельній ділянці з кадастровим номером :30:020:0056, площею 0,15 га та цільовим призначення в ДЗК 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 нерухомого майна: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33,6 кв.м, загальною площею 26,0 кв.м, та господарських споруд - Огорожі № 1 та Хвіртки №2.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що господарська будівля - Сарай літера «Б», з огляду на її фізичні характеристики (рік побудови площа тощо) є ідентичними характеристикам, визначеним у Інвентаризаційних відомостях про домоволодіння АДРЕСА_3 (Т.1, а.с. 212 та на звор.), у Технічному паспорті на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 25.11.1985 за замовленням ОСОБА_2 (Т.2, а.с.8-12). Відтак вказана господарська будівля входила до переліку об`єктів нерухомого майна, придбаного ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1996 року, укладеного під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі, з нині покійною матір`ю позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для часткового задоволення уточненої позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/2 частину: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33,6 кв.м, загальною площею 26,0 кв.м., Огорожі №1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Водночас не підлягає задоволенню позовна вимога в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на Огорожу №2, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності вказаної споруди на земельній ділянці по АДРЕСА_3 як на момент укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу від 15.07.1996 року, укладеного під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі, з нині покійною матір`ю позивача ОСОБА_3 , та і на момент її смерті.

Інформація про Огорожу №2 відсутня в Інвентаризаційних відомостях про домоволодіння АДРЕСА_3 (Т.1, а.с. 212 та на звор.), у Технічному паспорті на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 25.11.1985 за замовленням ОСОБА_2 (Т.2, а.с.8-12) та у Витягу з Державного реєстру речових прав №429860767 від 04.06.2025. 30.05.2025, відповідно до якого зареєстроване право власності на житловий будинок: Сарай Б, вбиральня В, Сарай Г, Огорожа - №1, за адресою АДРЕСА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1996, зареєстрованого в реєстрі за №1050 (Т.2, а.с.14)

Відтак, у суду відсутні підстави вважати набуття матір`ю позивача ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на вказану господарську споруду Огорожу №2, а отже і про можливість переходу права власності на неї до позивача в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Оржицької селищної ради від 17.01.1997 ОСОБА_2 була передана у власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 га в АДРЕСА_3 та 20.06.1997 року виданий Державний акт серія ПЛ №923 на право приватної власності на цю земельну ділянку (а.с. 28-29). За заявою відповідача ОСОБА_2 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 на території АДРЕСА_3 , загальна площа земельної ділянки 0,15 га. (Т. 1 а.с. 34-39). 26.03.2021 року була проведена реєстрація вищевказаної земельної ділянки та земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :30:020:0056 (Т.1, а.с. 32). 05.04.2021 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстроване за ОСОБА_2 (Т.1, а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на момент реєстрації 20.06.1997 Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 923, згідно якого ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,39 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно ж до ч. 1 ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Лише в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012року земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із державного земельного фонду, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності дружини або чоловіка, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка була одержана відповідачем ОСОБА_2 із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, тобто вказані правовідносини виникли не з приводу спільно набутого чи нажитого подружжям майна, а внаслідок безоплатної передачі комунального майна чітко визначеному власнику, у зв`язку з чим це майно є особистою приватною власністю останнього, відсутні підстави вважати, що ця земельна ділянка була спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що позивач просить визнати за собою право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на які мала право померла ОСОБА_3 та спадкоємцем якої він є.

Згідно зі статтями 22, 24, 28 КпШС України, який був чинний на час придбання житлового будинку та приватизації земельної ділянки, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України).

Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, за умовами статті 24 КпШС України є власністю кожного з них (роздільним майном).

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними.

Аналогічні положення визначені і в ст. ст. 60, 63, 70 СК України.

Право власності померлої ОСОБА_3 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди виникло в силу закону (як на майно придбане у період шлюбу).

У відповідності до вимог стаття 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 377ЦК України «Перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній» Назва статті 377 в редакції Закону № 1720-IX від 08.09.2021істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.Стаття 377 в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2269-VIII від 18.01.2018; в редакції Закону № 1174-IX від 02.02.2021; частина перша статті 377 в редакції Закону № 1720-IX від 08.09.2021\

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №921/158/18).

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 120 ЗК України (у редакції, чинній у період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року), висловлений у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, визначивши, що у випадку переходу у встановленому права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно з виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується.

З урахуванням того, що судом задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/2 частину: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33,6 кв.м, загальною площею 26,0 кв.м., Огорожі №1 та Огорожі №2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , суд, враховуючи єдність права власності на господарську будівлю та земельну ділянку - право власності на земельну ділянку, на якій розташована господарська будівля і споруди (частку у власності у якому мала спадкодавець), дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером: :30:020:0056, площею 0,15 га та цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 328, 377, 1216-1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., ОСОБА_1 , Оржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 21.12.2005 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, яке за життя мала право його матір ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину: господарської будівлі «Сараю», літера «Б», площею забудови 33,6 кв.м, загальною площею 26,0 кв.м., Огорожі №1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 21.12.2005 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером: :30:020:0056, площею 0,15 га та цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

В задоволенні позовної вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 21.12.2005 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, яке за життя мала право його матір ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину Огорожі №2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- третя особа Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Черненко О.О., адреса: АДРЕСА_9 ;

- третя особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- третя особа Оржицька селищна рада, адреса: вул. Центральна, буд. 24, селище Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, 37700, .

Повний текст рішення складено 10.10.2025.

Суддя Попадюк С.С.