печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Вищої ради правосуддя, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави України в особі Вищої ради правосуддя, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року вказану справу розподілено для розгляду судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Так, позивач зазначає, що діями судді Печерського районного суду м. Києва Хайнацького Є.С. йому завдано моральну шкоду.

Однак, суддя Хайнацький Є.С. є суддею Печерського районного суду м. Києва з діючими повноваженнями.

Приписами частини першої ст. 33 ЦПК України визначено, що визначення судді, для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України передбачено обов`язок судді заявити самовідвід за наявності підстав, зазначених, зокрема, і в ч. 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України (якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді).

Таким чином, оскільки суддя Печерського суду м. Києва Хайнацький Є.С. є діючим суддею та колегою судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, вважаю необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Вищої ради правосуддя, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу № 757/43068/25-ц (провадження № 2-9167/25) передати для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяТ.В.Остапчук