Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1415/24
Провадження № 2/499/81/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

29 вересня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, в залі суду, заяву про розподіл судових витрат від 25 вересня 2025 року (далі також заява від 25 вересня 2025 року, заява) в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Владівське подвір`я» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

1.1. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 29 вересня 2025 року задовольнив клопотання позивача та залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 (далі також представник позивача) подану в інтересах ОСОБА_1 (далі також позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Владівське подвір`я» (далі також відповідач), в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50000 гривень (далі також позовна заява).

1.2. 25 вересня 2025 року представник відповідача адвокат Булгаров Олександр Олександрович (далі також представник відповідача), через систему «Електронний суд» подав клопотання про розподіл судових витрат, в якому просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень.

В клопотанні представник відповідача зазначає, таке: позивач зловживав своїми правами, оскільки належним відповідачем у цій справі є страхова компанія, а не відповідач, про що йому було відомо ще з моменту ДТП.

1.3. Суд вирішує питання щодо клопотання.

2.Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі

2.1. Позивач, відповідач, кожен окремо, до судового засідання не з`явилися, повідомлені належно про дату, час та місце судового розгляду справи.

2.2. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки сторони належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

3. Норми права, які застосував суд такі

3.1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК).

3.2. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК).

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (частина 1 статті 6 ЦПК).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина 2 статті 44 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 статті 133 ЦПК).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина 9 статті 141 ЦПК).

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК).

4. Мотиви такі

4.1. Системний аналіз наведених норм наведений у пунктах 3.1-3.2 мотивувальної частини цієї ухвали свідчить, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені. До таких дій можуть належати: пред`явлення позивачем завідомо необґрунтованого позову; систематична протидія позивача правильному та швидкому вирішенню спору; наявність у недобросовісного позивача протиправної мети - ущемлення прав та інтересів відповідача; умисний характер дій позивача та ступінь його вини, підтверджені відповідними доказами.

Суд зазначає, що під «необґрунтованим діями позивача» необхідно розуміти свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Для стягнення здійснених відповідачем витрат, відповідачу необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони полягали.

Відтак поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожним поняттю «зловживання правом».

4.2. Представник відповідача вважає, що позивач зловживав своїми правами, оскільки належним відповідачем у цій справі повинна бути страхова компанія, а не відповідач.

Натомість звернення до суду із позовною заявою є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача, це одна із форм закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Така процесуальна дія, це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК, а суд не має перевіряти підстави подання такої заяви.

Відтак звернення позивача до суду з позовною заявою, не можна розцінювати як необґрунтовані його дії, оскільки це є його правом. Суд констатує, що представник відповідача не довів, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені встановлені під час розгляду справи та в чому вони виражені зокрема, не доведено, що: позивач діяв недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; мав протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; дії позивача були умисні та наявний певний ступінь його вини й чим це підтверджується.

Тому суд зазначає, що відсутні підстави для констатування факту необґрунтованості дій позивача під час розгляду справи, оскільки процесуальні дії позивача, які спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, що вчинені під час здійснення конституційного права на судовий захист.

6. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо відмови в задоволення заяви від 25 вересня 2025 року.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви від 25 вересня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 06 жовтня 2025 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК