ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1414/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/460/25 Категорія: 304090200 Пічкур С. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс»;

представник позивача адвокат Мосійчук Альона Ігорівна

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1271-3766.

Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 6700,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 21 день, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день.

Додатковою угодою № 1 від 17.09.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 від 13.09.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 домовились про надання додаткових коштів у кредит в розмірі 2100,00 грн.

Відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2023 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості (в розмірі 4410,00 грн. 02.10.2023 року).

Однак, відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення тіла кредиту та відсотків, а тому станом на 04.04.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 79708,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8580,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71128,20 грн.

Разом з цим, вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 40118,20 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 39590,00 грн.

Просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 8580,00 грн., та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 31010,00 грн., що разом становить 39590,00 грн., а також понесені судові витрати по справі.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1271-3766 від 13.09.2023 року у розмірі 34320,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1271-3766 від 13.09.2023 року в розмірі 39590 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 8580,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 31010,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх в повному обсязі на користь позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме «природу» процентів які просив стягнути позивач, а також неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи та як результат неправильно застосовано норми матеріального права.

При заповнені заявки на отримання грошових коштів відповідач сама обрала базовий період, а саме 21 день, протягом якого вона буде сплачувати саме відсотки за пільговою процентною ставкою. А строк кредитування строк на який видаються грошові кошти, якими вона може користуватися визначений 300 днів до 08.07.2024 року.

В свою чергу, згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13.09.2023 року, станом на 04.04.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10 та 10.1 кредитного договору) в строк дії договору (згідно п. 4.12 договору), що погоджений між сторонами.

Як вбачається із вказаного розрахунку, позивачем не нараховувалися відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору.

Звертає увагу, що на момент укладення кредитного договору (13.09.2023 року) законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки ще не діяли, оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності пізніше, а саме 24.12.2023 року. Тому встановлена в договорі фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами узгоджувалася із вимогами законодавства чинного на момент його укладення.

Вказує, що строк дії договору сторонами відповідно до п. 4.8 договору не продовжувався після набрання чинності указаним Законом, тому процентна ставка нараховувалась позивачем у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://creditkasa.ua уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1271-3766, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А3675 для підписання договору про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 від 13.09.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 6700,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 21 день, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день.

17.09.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 від 13.09.2023 року про надання додаткових коштів у кредит в розмірі 2100,00 грн., яка підписана електронним підписом позичальника (одноразовим ідентифікатором А3470).

Відповідно до розрахунку заборгованості, який надав позивач, вбачається що відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2023 року, в розмірі 4410,00 грн. 02.10.2023 року.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору та додаткової угоди.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні і допустимі докази укладення із ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 від 13.09.2023 року, додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 8800,00 грн.

За умовами цього договору відповідач зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором виконала частково, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 8580,00 грн.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках в сумі 31010,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що сума нарахованих процентів є завищеною. Згідно розрахунку процентів в розмірі не більше 1% в день, з відповідачки підлягає до стягненню 25740,00 грн. процентів за користування кредитом на час кредитування (8580х300%).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У п. 4.7. вищевказаного кредитного договору сторони погодили, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договору (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Відповідно до п. 4.8. договору базовий період складає 21 календарних днів.

Відповідно до п. 4.10. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою ставкою).

За п. 4.12 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 08.07.2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

Базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 21 день), а строк кредитування - строк на яких видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів) (п. 4.9, 4.12 договору).

П. 4.14. договору передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 67000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі.

П. 3 додаткової годи від 17.09.2023 року, передбачено, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових кредитних коштів у кредит будуть змінено умови кредитування за договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит:

- сума неповернутого кредиту становить 8800,00 грн.;

- кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 296 календарних днів;

- орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 1029785,00 процентів;

- орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 87748,00 грн.

Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 13.09.2023 року по 08.07.2024 року за користування кредитними коштами.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором про відкриття кредитної лінії № 1271-3766 від 13.09.2023 року становить 79708,20 грн, дана сума складається з основного боргу 8580,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 71128,20 грн.

Колегія суддів зазначає, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 40118,20 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 39590,00 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до пунктів 4.10, 4.12, 10.1 кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку, визначеного п. 4.12 кредитного договору, що, зокрема, відображено у розрахунку заборгованості.

Колегія суддів приходить до висновку, що вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за нарахованими процентами по кредитному договорі від 13.09.2023 року в розмірі 31010,00 грн. підлягає задоволенню.

Посилання суду першої інстанції на Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» є помилковим, оскільки відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії договору сторонами відповідно до п. 4.8 договору не продовжувався після набрання чинності указаним Законом, тому процентна ставка нараховувалась позивачем у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідач ОСОБА_1 не заявляла у даній справі позовних вимог про визнання недійсними відповідних положень кредитного договору стосовно розміру процентів, не надала судового рішення про визнання таких положень договору недійсними, не спростувала презумпцію правомірності правочину.

Судом першої інстанції при ухвалені рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом не враховано вищевикладене, внаслідок чого суд безпідставно дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованість за відсотками в розмір 25740,00 грн.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають задоволенню у повному обсязі, слід стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір, сплачений позивачем за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн., разом 6056,00 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1271-3766 від 13.09.2023 року в розмірі 39590,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 6 056, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді