справа № 208/8427/25
провадження № 8/208/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колісниченко Артур Сергійович, про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 року представник заявника адвокат Колісниченко Артур Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що при видачі судового наказу судом не було враховано, що він у період 23.12.2014 року - 28.12.2014, 14.01.2015 року -31.03.2015 року , 12.05.2025 року 14.06.2025 року брав безпосередню участь в антитерорестичній операції (АТО) в с. Піски Донецької області, за що неодноразово отримував нагородження.

В період час з 10.12.2018 року по 01.12.2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення націоанальної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях.

01.12.2020 року виключений зі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 та зарахований на службу в оперативному резерві першої черги.

Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Під час несення служби, в м. Маріуполь потрапив в полон, з якого звільнений 26.06.2022 року. За наслідками поранення йому присвоєна 2 група інвалідності.

02.06.2023 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 ) В шлюбі народився син ОСОБА_3 .

24.09.2024 року ОСОБА_5 змінила ім`я на ОСОБА_2 .

На даний момент боржник має на утриманні матір ОСОБА_6 , яка є особою пенсійного віку та проживає разом з ним. Квартиру, в якій боржник мешкає разом зі своєю матір`ю винаймає. Також він веде активну громадську діяльність.

Також, будучи інвалідом він багато коштів витрачає на лікування, оскільки має постійно, за призначенням лікаря приймати медичні препарати, при тому має нерегулярний мінливий дохід, оскільки офіційно не працевлаштований.

Окрім того просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_1 завджи надавав добровільно допомогу синові і спорів з цього приводу з матір`ю дитини не мав.

27.06.2025 року Заводським районним судом міста Кам`янського за заявою ОСОБА_7 було видано судовий наказ, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що місячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 червня 2025 року і до повноліття дитини.

Вважає, що даний судовий наказ підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки судом при досліджені доказів не були враховані викладені в заяві обставини, не враховано його майновий стан та те, що він добровільно надава допомогу на утримання сина. Просить суд скасувати судовий наказ Заводського районного суду міста Кам`янського № 208/8427/25 від 27.06.2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 р. цивільну справу № 208/8427/25 було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 22.08.2025 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

25.09.2025 року до суду від адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича, який діє в ітересах ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він заперечує проти задоволення вимог заявника та просить у їх задоволенні відмовити.

Свою позицію обгрунтовує тим, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК УкраїниСудовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За ч.7 ст.170 ЦПК України У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Не є нововиявленими обставинами зазначеними у заяви боржника доводи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, проходив службу, отримав поранення, був визнаний особою з інвалідністю, винаймає квартиру, має на утриманні непрацездатну матір, займається спортом, має активну громадянську позицію, має нерегулярний дохід.

Не підтверджується заявою те, що боржник добровільно надає допомогу, не спростовується заявою проживання дитини разом із матір`ю.

Відсутні й докази того, що наказ приводить до подвійного стягнення, а тому відсутні підстави для перегляду судового наказу.

Наведені боржником обставини не є нововиявленими відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового наказу. Всі доводи боржника є лише підставою для звернення до суду із позовною заявою про зменшення аліментів після оцінення доводів та доказів судом у позовному провадженні про зменшення розміру аліментів.

Перегляд судового наказу є порушенням права дитини на своєчасне отримання аліментів на її утримання.

Просить суд у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовити.

19.09.2025 року представник заявника адвокат Колісниченко А.С. подав заяву, в які просить справу розглядати за його відсутності та відсутності заявника. Вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити.

09.10.2025 року в судове засідання адвокат Сакун Віталій Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що ним до суду подано відзив, в якому викладено позицію по суті справи, суд вважає за можливим розгляд справи здійснити за його відсутністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

27.06.2025 року на підставі заяви ОСОБА_7 було видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що місячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 червня 2025 року і до повноліття дитини.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Звернувшись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, представник заявника адвокат Колісниченко Артур Сергійович в якості нововиявленої обсавини зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу та захищав Україну і в наслідок отриманого поранення отримав інвалідність, у зв`язку з чим потребувє постійного медичного лікування, яке потребує значних коштів, також наголошшує, що останній має на утриманні маму пенсійного віку, яка разом з ним мешкає у зйомній квартирі. Окрім того у своїй заяві зазначає, що боржник постійно надавав допомогу на утримання дитини. На даний час ОСОБА_1 має нерегулярний та не постійний дохід, оскільки офіційно не працевлаштований.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 звернулася до суду із вимогою про видачу судового наказу та стягнення із заявника 1/4 частини заробітку на одну дитину, що відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Згідно з ч.3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тож загальна частка доходів, що стягуються із заявника на утримання його дитини, не суперечить чинному законодавству.

Посилання заявника на тяжке матеріальне становище, перебування його матері на утриманні, наявність інвалідності жодним чином не позбавляють його обов`язку утримувати свою дитину належним чином з метою забезпечення прав та законних інтересів,визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колісниченко Артур Сергійович, про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свою чергу, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України заявник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього за судовими наказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49,161,170,260,423, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колісниченко Артур Сергійович, про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана