Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9710/25 Головуючий у 1-й інст. Біднина О. В.
Категорія 55 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Талько О.Б.,

суддів Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу № 295/9710/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бідниної О. В.,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконними дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, які призвели до порушення його цивільних прав та інтересів, а також стягнути із відповідача на свою користь 190000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 липня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу та роз`яснено йому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що ухвала є безпідставною та такою, що перешкоджає можливості здійснити судовий захист порушених цивільних прав та інтересів. Вважає, що позовна заява оформлена з дотриманням вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, натомість оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з надмірним формалізмом.

Згідно з ч. 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, на підставі наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 подано до суду Дмитренко Р.О., натомість до позову не долучено жодного документа, який би підтверджував повноваження Дмитренко Р.О. на представництво інтересів позивача.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 58 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Згідно з частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Згідно з положеннями ст. ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява. За приписами ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно із ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У цивільному судочинстві представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України лише під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, позовна заява може бути складена, підписана та подана до суду як самим позивачем, так і його представником, якщо йому надані такі повноваження.

У пунктах 1, 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, зокрема, крім справ передбачених частиною ч.4 ст.274 ЦПК України, а відтак ці категорії справ не можуть визнаватися малозначними в розумінні процесуального законодавства.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлена вимога про захист порушених цивільних прав та відшкодування моральної шкоди, тому спір не є малозначним в силу ч. 6 ст. 19 ЦПК України. Відтак, до даної категорії справ відноситься вимога щодо обов`язкової наявності статусу адвоката у представників.

Разом із тим, законодавством встановлено, що для участі в суді представником у справах, які розглядаються в порядку загального позовного провадження, особа повинна мати відповідний статус.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, є:договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер та доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статус адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

За наведених обставин, враховуючи, що ця справа не є малозначною, тому представництво в цій справі може здійснюватися виключно адвокатами.

Наслідком невиконання такої вимоги є повернення позовної заяви відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України, згідно з яким позовна заява повертається, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Подібні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 916/3209/20.

Передбачений пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України процесуальний наслідок суд застосовує до відкриття провадження у справі. Якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункт 2 частини першої статті 257 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/1478/17, провадження № 14-52цс19 та у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 191/3312/20.

Отже, процесуальний закон передбачає, що на час звернення з позовом право подавати позовні заяви як представники мають право лише адвокати на підставі довіреності або ордера у всіх справах, за виключенням деяких категорій, передбачених статтею 60 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження повноважень Дмитренко Р.О. представляти інтереси позивача матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що представник позивача Дмитренко Р.О. не є особою, яка має право на підписання від імені позивача позовної заяви, яка підлягає розгляду саме в порядку загального позовного провадження, та не може здійснювати представництво інтересів позивача у цій справі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано повернув позовну заяву позивачу, вказавши на наявність обставин, передбачених п. 1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої заява повертається у випадках, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Колегія суддів також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та роз`яснює право повторного звернення до суду з позовом після усунення недоліків, що стали підставою для повернення позовної заяви та дотримання рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не дають правових підстав для інших висновків, ніж ті, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 липня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: