Справа №463/9247/25
Провадження №2/463/2513/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2025 року місто Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Ціпивко І.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за набувальною давністю,

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом та просить визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 178,0кв.м., частка 1/1; житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,0 кв.м., частка: 1/1; господарську будівлю загальною площею 42,0 кв.м., позначену під індексом А-1 і розташовану на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1; господарську будівлю загальною площею 56,0 кв.м., позначену під індексом А-2 і розташовану на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1; житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 56,0 кв.м., частка: 1/1 та господарську будівлю загальною площею 42,0 кв.м., позначену під індексом Г-1 і розташовану на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 4, 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Статтею 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В пергу чергу вважаю за необхідне звернути увагу сторони позивача, що в обгрунтування позову вона покликається на норми Закону, що регулює право спільної сумісної власності, при цьому не вказує про наявність в неї спільної сумісної власності. Покликається на правовстановлюючі документи виключно на житловий будинок АДРЕСА_1 , які в свою чергу посвідчують право власності на згадане майно не позивачки, а ОСОБА_2 . Документів, які б надавали право звернення ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 чи діяти від її імені не долучає.

Крім цього, покликаючись на набувальну давність, просить визнати право власно на новостворене майно, доказів будівництва вказаного майна на відповідній правовій підставі не долучає.

Положення п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно доякого відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. В той же час, позивач не долучає жодного доказу на підтвердження того, що попередній власник нерухомого майна йому не відомий і не може бути відомий, що позбавляє суд можливості перевірити правильність суб`єктного складу учасників справи.

Більше того, просить визнати право власності (цілісно) саме за останнім законним володільцем частини майна ОСОБА_2 .

Крім цього, згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об`єкти справляння судового збору визначені статтею 3 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається з позову, позивач звернулася до суду з майновими вимогами про виділ частки з майна, що є спільною сумісною власністю.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позовні вимоги про виділ частки з майна, що є спільною сумісною власністю є позовними вимогами майнового характеру.

Відповідно до статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за набувальною давністю, у розумінні змісту даної статті є майновими вимогами, тобто судовий збір підлягає сплаті за ставкою, встановленою для позовних заяв майнового характеру (ухвала Верховного Суду від 04.03.2019 року у справі №923/441/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі№ 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

Таким чином, судовий збір за подання до суду позовних вимог про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за набувальною давністю, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З огляду на викладене позивач при поданні позову до суду та визначенні ціни позову, повинна була врахувати актуальну на час подання позову нормативно-грошову оцінку (вартість) житлового будинку та гаражу і сплатити судовий збір як за вимоги майнового характеру, за ставкою, передбаченою п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсотка ціни позову (нормативно-грошової оцінки кватири та гаражу), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, оціночною вартістю є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав, здійснена суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів», у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Всупереч наведеному позивачкою ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не долучено звіт про оцінку майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що містить висновки про вартість спірного майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, а також кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Отже, позивачці необхідно надати звіт про оцінку майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що містить висновки про вартість спірного майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, а також кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, та сплатити судовий збір, виходячи з вартості майна, зазначеного у звіті. Реквізити для сплати судового збору розміщені на сайті суду.

В позовній заяві також відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Дотримання вимог ст. 175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, у тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З положень частини 5 статті 177 ЦПК України слідує, що позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України такі докази мають бути подані разом з поданням позовної заяви.

Вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.

Вважаю, що за таких обставин позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за набувальною давністю залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Ціпивко