Провадження № 2/686/8053/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний судХмельницької області в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Вороніної К.В.,

представника відповідача Чорного А.С.,

справа № 686/25043/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна (представник - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області) про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеним позовом про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що в провадженні слідчих Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000043, яке порушене за його заявою, а відомості внесено в ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що надмірна тривалість досудового розслідування призвела до моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування та скасовування постанов про закриття кримінального провадження, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підривом репутації, що не відповідало ні його волі, ні вільному волевиявленню. Таким чином, позивач зазначає, що має право на компенсацію від держави Україна за невиконання державою свого позитивного зобов`язання щодо проведення ефективного розслідування злочину, та просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 70000000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити з огляду на те, що вини відповідача у наявній тривалості досудового розслідування немає, а позивач не довів складу відповідного заявленого ним цивільного правопорушення.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають до задоволення.

Судом об`єктивно встановлено, що в провадженні слідчих Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000043, досудове розслідування в ньому триває.

Згідностатті 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другоюстатті 1167 ЦК Українивизначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 зазначеної статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст.1174 ЦК Українишкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно дост.1176 ЦК Україниє наявність в діях особи складу цивільно-правового правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбаченихст.1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Стаття 23 ЦК Українипередбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пунктом 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Відповідно достатті 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 15 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності процесуальних рішень, дій слідчого чи прокурора під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, чи їх оскарження позивачем в порядку передбаченомуКПК України, а також того,що такими діями було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної шкоди, та не надано доказів на підтвердження її розміру.

Відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Гарантоване ст. 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивачем не надано до суду доказів того, що діями чи бездіяльністю посадових осіб Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у кримінальному провадженні №0000043 йому було спричинено моральну шкоду у розмірі 70000000 грн., її розміру, не встановлено причинного зв`язку між тривалістю досудового розслідування кримінального провадження та настанням моральної шкоди.

Враховуючи наведене, оскільки в судовому засіданні не доведено заподіяння позивачу моральної шкоди будь-якими діями чи бездіяльністю посадових осіб Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а також відсутній причинний зв`язок між шкодою та діями відповідача, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4-6, 76, 77, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 167, 170, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст. 19, 55, 56 Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна (представник Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області) про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення тесту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає в адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: держава Україна, представник: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, ,адреса: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7.

Суддя: