Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-о/279/94/25
Справа № 279/2075/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., за участю заявниці ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Стадника С.І. (дистанційно), розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №279/2075/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася з заявою до суду, в якій просила встановити факт її перебування на утриманні двоюрідного брата ОСОБА_2 , який відповідно до наказу №384 від 01.10.2024 року командира військової частини НОМЕР_2 "Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти 20.09.2024 року молодшого сержанта ОСОБА_2 ", прийнято рішення вважати ОСОБА_2 зниклим безвісти 20.09.2024 року під час захисту Батьківщини та територіальної цілісності України. Про факт зникнення безвісти ОСОБА_2 військовою частиною на її адресу було скеровано сповіщення №з/8376 як єдиному родичу ОСОБА_2 та особі, яка перебувала на його утриманні.

У кримінальному провадженні № 0000647 від 12.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 слідчим відділом Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області визнано потерпілою саме її. Як до призову на військову службу, так і під час її проходження ОСОБА_2 , вона перебувала на його утриманні. На даний час вона працює на посаді пропарювач ТОВ "Торгівельний дім шляхзалізобетон", де її місячний дохід складає в середньому не більше 8000 грн.. Вона проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , здійснює догляд за нею, утримує її .Таким чином, враховуючи незначний розмір її з мамою доходу на місяць, виключно за рахунок фінансової допомоги її двоюрідного брата ОСОБА_2 , на утриманні якого весь цей час вона перебувала, вдалось забезпечити мінімальні умови для проживання їй та її матері, в тому числі проведення відповідних заходів лікувального характеру.

Увесь час проходження ОСОБА_2 військової служби, він продовжував її утримання, в тому числі шляхом надання частини свого грошового забезпечення, які вона витрачала на оплату утримання будинку, комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та інше, однак така виплата була припинена у зв`язку з встановленням факту його зникненнябезвісти.

Зазначена допомога була для неї постійним і основним джерелом до існування.

З метою продовження отримання такого грошового забезпечення, на підставі Закону України «Про соціальний захист і правовий режим військовослужбовців та членів їх сімей», а також Порядку виплати грошового

забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісті відсутніх,затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884, я звернулась до військової частини НОМЕР_2 .

Просила встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Заявниця ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 є її двоюрідним братом, по лінії матері. До призову на службу брат офіційно не працював, однак підробляв та надавав їй зароблені кошти. Після призову наліслав їй свою банківську картку, ан ячку надходили кошти, якими вона розпоряджалась, їх чатсину пересилала на рахунки побратимів брата. Вона працює, є працездатною особою,Ю до органів ПФУ щодо призначення пенсії по втраті годувальника не зверталась. Утримує свою непрацездатну матір.

Представник Міністерства оборони України заявлені вимоги заявницею не визнав та пояснив, що встановлення факту перебування на утриманні не породжує для заявниці юридичних фактів, оскільки утриманці не набувають право на отримання грошового забезпечення безвісті зниклого, заявниця з ОСОБА_2 не проживали однією сім`єю, вона є працездатною особою, працює та забезпечує іншу особу. Заявниця не зверталася до Пенсійного Фонду із заявою про пенсію з приводу втрати годувальника. Нарахування військового забезпечення здійснює військова частина, а не Міністерство оборони України.

Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що із заявницею проживають посусідству, бачила ОСОБА_2 вдома у ОСОБА_5 , він їй допомагав, їй відомо, що ОСОБА_6 віддав ОСОБА_7 свою картку,я кою вона користувалась. Батьки ОСОБА_6 померли, тому він майже постійно знаходився у них.

Вислухавши пояснення заявниці, представника Міністерства оборони України, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

25.09.2024 року на адресу ОСОБА_1 було направлено сповіщення №з/8376 про те, що кулеметник 1 стрілецького вдділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2024 року зник безвісти у районі н.п. Приютне Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання щодо здійснення заходів національної безпеки, оборони, відсічі, стримування збройної агресії російської федерації під час бойового зіткнення з противником.

Завяник зазначає, що ОСОБА_2 був її двоюрідним братом по лінії матері однак поданими доказами родинний зв`язок не підтверджено.

З довідки Лісівщинського старостинського округу Коростенського району Житомирської області від 21.03.2025 року №102/08-07 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , не має близьких родичів. Натомість має двоюрідну сестру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою підтримував тісні родинні зв`язки. Вони регулярно спілкувалися, відвідували один одного, надавали взаємну підтримку у повсякденному житті. ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_1 у веденні господарства, догляді за житлом, а також у вирішенні особистих та побутових питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 зі змінами затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон, або заручникам, а також інтернованим у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (далі - військовослужбовці), особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - визначені особи).

Відповідно до пунктів 2,3 Положення за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

При цьому, як передбачено п.6 Положення, виплата грошового забезпечення здійснюється: особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці. У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям: виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.

Отже, зазначена норма не передбачає права особи, яка перебувала на утриманні безвісті зниклого, на отримання його грошового забезпечення.

Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На запит суду надійшла відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2025 року №1559/12160, в якому зазначено, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте розпорядження на випадок полону або зникнення безвісти, не складав, та на даний час нарахування грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 здійснюється та депонтується.

Таким чином судом не встановлено, що допомога двоюрідного брата ОСОБА_2 заявниці була постійною, доходи, на які посилається заявниця, ОСОБА_2 отримував лише протягом перебування на військовій службі з 11.08.2024 року (як зазначено в заяві згідно наказу №225) по 20.09.2024 року. До часу служби офіційно не працював, доказів про отримання ним доходів суду не надано, однією сім`єю із зівницею не проживав.

Заявниця є працездатною особою, працює, отримує дохід, який перевищує розмір мінімальної заробітної плати

З викладеного вбачається, що заявниця не надала суду належних, достатніх та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували факт її перебування а утриманні двоюрідного брата ОСОБА_2 . Крім того, що встановлення даного факут не має для неї правовстановлюючого характеру, оскільки діючим законодавством не передбачено право утриманця на отримання грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні є необгунтованою, встановлення заявленого факту не породжує для неї правових наслідків, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.263-265, 293, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місце знаходження: м.Київ, Повітрофлотський проспект,6, .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя Волкова Н.Я.