Провадження № 2/161/4137/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 жовтня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Опальчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що між Ківерцівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 15.03.2016 № 5/03-08, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Прилуцької сільської ради за № 7 (далі договір). Згідно з умовами договору, в оренду надається земельна ділянка під невитребуваними земельними частками (паями) сільськогосподарського призначення, загальною площею 0,90 га, яка знаходиться за межами с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області в урочищі «Біля точки», терміном на 15 років.

Право оренди земельної ділянки ОСОБА_1 не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно упродовж більше восьми років.

Разом з тим, згідно з інформацією Головного управління ДПС у Волинській області, ОСОБА_1 не подає витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку орендованих земельних ділянок.

Розпорядженням голови Ківерцівської державної районної адміністрації від 01.12.2025 № 325 «Про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,90 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) за межами села Прилуцьке Прилуцької сільської ради.

На підставі вищезазначеного розпорядження голови Ківерцівської державної районної адміністрації і було укладено з ОСОБА_1 договір оренди землі від 15.03.2016 № 5/03-08, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Прилуцької сільської ради за № 7.

Разом з тим, при вивченні умов вищезазначеного договору оренди землі виявлено, що згідно з графічними додатками, які є їх невід`ємною частиною, в оренду передається не земельна ділянка як окремий об`єкт речових прав, а фактично «територія землі», яка знаходиться одночасно на частині суміжних невитребуваних земельної часток (паїв) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га.

Таким чином, при вивченні умов договору оренди землі, укладеного між Ківерцівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , встановлено, що такий договір було укладено без визначених законодавством істотних умов, зокрема: а) не визначено належним чином об`єкт оренди, а саме не зазначено кадастровий номер орендованої земельної ділянки, який слугує ідентифікатором земельної ділянки; б) розмір орендної плати визначено не у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Крім того, допущені порушення ЗК України, Законів України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: а) згідно з умовами договору, в оренду було надано не окремі земельні ділянки, а частини трьох інших земельних ділянок (невитребуваних земельних часток (паїв)) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га, № НОМЕР_2 , площею 1,93 га загальною площею 0,90 га, яка знаходяться за межами с. Прилуцьке Волинської області в урочищі «Біля точки»; б) право оренди ОСОБА_1 не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно упродовж тривалого періоду (більше восьми років).

Посилаючись на викладене, просить суд усунути перешкоди у користуванні Луцькою міською радою невитребуваними земельними частками (паями) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га, яка знаходяться за межами с. Прилуцьке Волинської області в урочищі «Біля точки», шляхом зобов`язання ОСОБА_1 припинити фактичне використання невитребуваних земельних часток (паїв) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га та зобов`язати ОСОБА_1 утримуватися від дій, що можуть перешкоджати Луцькій міській раді у користуванні та розпорядженні невитребуваними земельними частками (паями) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га та стягнути понесені по справі судові витрати.

Ухвалою судді від 16.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк до суду не надходило.

Ухвалою суду від 15.09.2025 закрито підготовче провадження у справі.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підставі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

15.03.2016 між Ківерцівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 5/03-08, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Прилуцької сільської ради за № 7.

Згідно з умовами договору, в оренду надається земельна ділянка під невитребуваними земельними частками (паями) сільськогосподарського призначення, загальною площею 0,90 га, яка знаходиться за межами с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області в урочищі «Біля точки», терміном на 15 років.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі), нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Розпорядженням голови Ківерцівської державної районної адміністрації від 01.12.2025 № 325 «Про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,90 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) за межами села Прилуцьке Прилуцької сільської ради.

На підставі вищезазначеного розпорядження голови Ківерцівської державної районної адміністрації і було укладено з ОСОБА_1 договір оренди землі від 15.03.2016 № 5/03-08, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Прилуцької сільської ради за № 7.

Судом встановлено, що згідно з графічними додатками, які є їх невід`ємною частиною, в оренду передається не земельна ділянка як окремий об`єкт речових прав, а фактично «територія землі», яка знаходиться одночасно на частині суміжних невитребуваних земельної часток (паїв) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га.

Отже, укладений договір оренди прямо порушує ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка зобов`язує надавати в оренду усю земельну ділянку, а не її частину (частини).

Судом встановлено, що вищевказаний договір оренди укладено без визначених законодавством істотних умов, зокрема: а) не визначено належним чином об`єкт оренди, а саме не зазначено кадастровий номер орендованої земельної ділянки, який слугує ідентифікатором земельної ділянки; б) розмір орендної плати визначено не у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Крім того, допущені грубі порушення ЗК України, Законів України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: а) згідно з умовами договору, в оренду було надано не окремі земельні ділянки, а частини трьох інших земельних ділянок (невитребуваних земельних часток (паїв)) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га, № НОМЕР_2 , площею 1,93 га загальною площею 0,90 га, яка знаходяться за межами с. Прилуцьке Волинської області в урочищі «Біля точки»; б) право оренди ОСОБА_1 не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно упродовж тривалого періоду (більше восьми років).

Сукупним аналізом ст. 638 ЦК України, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, та ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої до істотних умов договору належить об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) можна зробити висновок, що сторони (Ківерцівська районна державна адміністрація та ОСОБА_1 ) не досягли згоди щодо предмета договору, а тому такий договір є неукладеним, і право оренди відповідача відповідно до договору не виникло.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що неукладений договір не може бути визнаний недійсним (постанова від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, постанова від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19).

Зокрема, на цей час відповідач ОСОБА_1 користується частиною невитребуваних земельної часток (паїв) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га, а також при цьому, згідно з інформацією Головного управління ДПС у Волинській області, декларує в податкових органах право орендиземельної ділянки. Однак, оскільки договір оренди земельних ділянок не є укладеним, то відповідач користується такими ділянками без правових підстав, порушуючи тим самим права Луцької міської територіальної громади.

Зайняття земельних часток (паїв) фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не позбавляє власника його права на володіння майном, не створює перешкоди у розпорядженні цим майном, а створює лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Разом з тим, повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами другою та третьою статтею 13 Конституції України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У ст. 11 ЦК України визначено перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частин 1-2 ст.638 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це

договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консенсуальним, строковим та оплатним.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент укладення договору оренди землі) були: 1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі могли зазначатися інші умови.

Окрім того, ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Орендар має право приступати до використання земельної ділянки після реєстрації права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 391 ЦК України та ст. 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11-13, 76, 77, 82, 141, 258-259, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 391, 638, 729 ЦК України, ст.155 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні Луцькою міською радою невитребуваними земельними частками (паями) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га, які знаходяться за межами с. Прилуцьке Волинської області в урочищі «Біля точки».

Зобов`язати ОСОБА_1 припинити фактичне використання невитребуваних земельних часток (паїв) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га

Зобов`язати ОСОБА_1 утримуватися від дій, що можуть перешкоджати Луцькій міській раді у користуванні та розпорядженні невитребуваними земельними частками (паями) № НОМЕР_1 , площею 1,92 га та № НОМЕР_2 площею 1,93 га.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцької міської ради витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Луцька міська рада (адреса: вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта