ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5495/25 Справа № 227/2629/24 Суддя у 1-й інстанції - Кошля А. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року у складі судді Кошлі А.О.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 08 червня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

У шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю, у зв`язку із чим потребує постійного догляду з боку матері, яка не працює та позбавлена можливості працевлаштування.

Оскільки відповідач не бере ніякої участі у забезпеченні дитини, вимушена звернутися до суду та просити стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, протягом всього часу її проживання з дитиною.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно на період проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , починаючи з 21 серпня 2024 року.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження проживання разом з дитиною, який потребує постійного стороннього догляду в силу діагностованого захворювання і опікується нею, а відповідач, будучи батьком дитини з інвалідністю відповідно до положень статті 88 СК України зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина. Крім того, позивач, з якою проживає син з інвалідністю, має право на своє утримання від відповідача, який є батьком дитини.

Не погодившись з рішенням суду в частині вирішення позову про стягнення аліментів на утримання позивача, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове, змінивши період стягнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та невірно застосував до спірних правовідносин положення статті 88 СК України.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення аліментів на утримання позивача, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що з 08 червня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 .

З копії консультативного висновку спеціаліста та висновку ЛКК №9/2 від 03 лютого 2021 року Комунального некомерційного підприємства Дитяче територіальне медичне об`єднання Краматорської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , 2019 року народження діагностовано дитячий церебральний параліч зі стійкими руховими порушеннями, спастична геміплегія GMFCS III MACS III.

Відповідно до копії витягу №02/16-01/08/4212 від 08 серпня 2024 року відділу реєстрації Добропільської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає з позивачем у справі.

Частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 9 розділу ІІ СК України регламентовано підстави виникнення права одного з подружжя на утримання.

Відповідно до положень статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя у розумінні положень статті 88 СК України є проживання разом дитиною, яка є особою з інвалідністю та не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікування нею, а також можливість надання матеріальної допомоги іншим з подружжя.

Встановивши, що малолітня дитина ОСОБА_3 , 2019 року народження, має ряд захворювань, дитячий церебральний параліч зі стійкими руховими порушеннями, спастична геміплегія GMFCS III MACS III, та потребує постійного догляду та лікування, у зв`язку з чим проживає разом з матір`ю, як не працює з огляду на стан здоров`я її малолітньої дитини, суд першої інстанції дійшов обрґунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина у розмірі 1/6 частки від його заробітку щомісячно, на період всього часу проживання з дитиною, починаючи з 21 серпня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неправильне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положення статті 88 СК України, в той час як до вказаних правовідносин слід було застосувати положення статті 84 СК України, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами той факт, що малолітня дитина потребує постійного стороннього догляду, і вона опікується нею, є необґрунтованими.

Аналіз змісту статті 84 СК України, дає підстави для висновку, що стаття застосовується у випадках, коли дитина має певні фізичні чи психічні вади, але не є особою з інвалідністю, тоді як стаття 88 СК України регулює право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, що потребує постійного стороннього догляду, що свідчить про пріоритет спеціальної норми у регулюванні спірних правовідносин.

З огляду на встановлений малолітньої дитини діагноз, дитячий церебральний параліч зі стійкими руховими порушеннями, спастична геміплегія GMFCS III MACS III, дитина очевидно не може самостійно себе обслуговувати, та потребує постійного стороннього догляду, допомоги та нагляду. Це підтверджується не лише медичними документами, долученими до матеріалів справи, а й загальновідомими науково-медичними даними.

Крім того, позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради та відповідно до ЗУ Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримує призначену державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 11 лютого 2021 року, тобто матері оплачується догляд за дитиною.

Зазначені обставини були предметом розгляду судом першої інстанції, судом надано на ці доводи вичерпну відповідь. Крім того, під час розгляду справи, ОСОБА_1 позов визнав.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний тест постанови складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна