СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1018/25
Провадження №2-н/547/80/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08 жовтня 2025 року с-ще Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області, Самойленко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки,

УСТАНОВИЛА:

До Семенівського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

У заяві про видачу судового наказу заявниця вказує, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із заявницею та знаходиться на її повному утриманні.

Згідно відомостей, викладених у заяві, встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також надано копію акта від 24.09.2025 про засвідчення факту проживання ОСОБА_3 , в якому вказано, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але вона дійсно постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Акт складено старостою Веселоподільського старостинського округу Мошенко Т.І. та сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак суд не може прийняти цей акт, як належний та допустимий доказ, оскільки він не відповідає ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», зокрема, не містить необхідних реквізитів документа, відсутнє посилання на нормативний акт, на підставі якого такий документ складено старостою Веселоподільського старостинського округу.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу та долучених документів, заявницею не долучено доказів, які могли б підтвердити, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманні, що унеможливлює з`ясувати наявність підстав для видачі судового наказу з урахуванням вимог п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-167, 259-261, 353 ЦПК України ,суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М.Самойленко