Справа 206/2749/25
Провадження 2/206/1743/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі :

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що її чоловікові ОСОБА_3 на праві власності на підставі

свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.04.2019 року, виданого державним

нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, належить 1/6 частка

домоволодіння АДРЕСА_1 . Чоловік ОСОБА_3 загинув на війні, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . Вона є спадкоємцем після смерті чоловіка, прийняла спадщину шляхом подання заяви про

прийняття спадщини до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори. В травні 2024 року вона звернулася в нотаріальну контору та надала нотаріусу всі документи для прийняття спадщини, однак з`ясувала, що на майно чоловіка ОСОБА_3 накладений арешт та заборонено його відчуження на підставі постанови державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.05.2009 року серія АМ №110253, яка була винесена державним виконавцем Проскурніковою Н.П. по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1334, виданого 30.08.2006 року, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини. Державним нотаріусом Шостої ДДНК Єремеєвою А.В. їй була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2025 року, а підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено те, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис 31375893 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , зареєстрованого Восьмою ДДНК 28.05.2009 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №110251, виданої Самарським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції 29.05.2009 року. За таких обставин, видача свідоцтва про право на спадщину була зупинена до вирішення питання зняття арешту. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд усунути їй перешкоди в здійсненні права власності та зняти арешт та заборону відчуження з всього нерухомого майна боржника - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який накладений на підставі постанови Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ № 110251 від 29.05.2009 року в рамках виконання виконавчого листа №2-1334, виданого 30.08.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 червня 2025 року було витребувано з Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо до ВП-СПЕЦ РОЗДІЛ про виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 17 червня 2025 року представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судовому засіданні 17 червня 2025 року заперечувала проти позову, вказуючи на те, що дійсно померлий її колишній чоловік ОСОБА_3 мав заборгованість перед нею зі сплати аліментів. Якісь кошти вона від нього дійсно отримувала, але виконавчі листи їй не повертались та заборгованість залишилась. В подальшому відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій при вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Представник третьої особи - Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився та на виконання ухвали суду надіслав інформацію щодо до ВП-СПЕЦ РОЗДІЛ про виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Чоловік позивача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув на війні, що

підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.6).

Колишньому чоловікові позивача на праві власності на підставі

свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.04.2019 року, виданого державним

нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, належить 1/6 частка

домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Позивач, як спадкоємцем після смерті чоловіка, прийняла спадщину шляхом подання заяви про

прийняття спадщини до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори.

В травні 2024 року позивач з`ясувала, що на майно її колишнього чоловіка ОСОБА_3 накладено арешт та заборонено його відчуження на підставі постанови державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Звернувшись до КП ДМБТІ ДМР щодо отримання відомостей про арешт майна ОСОБА_3 на спірне домоволодіння АДРЕСА_1 , позивач 03.06.2024 року отримала копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.05.2009 року серія АМ № 110253, яка була винесена державним виконавцем Проскурніковою Наталією Пантелеївною Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1334, виданого 30.08.2006 року, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини (а.с.9-10).

З довідки виробничого підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» АТ «Українська залізниця» від 10.06.2024 р. щодо отриманих доходів ОСОБА_3 за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року вбачається, що з останнього здійснювалось утримання сум з заробітної плати в рахунок сплати аліментів (а.с.11).

З рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 30.08.2006 року по справі № 2-1334/2006 вбачається, що донька померлого ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12-13).

Позивач звернулася в Самарський ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту, однак отримала відповідь від 11.11.2024 року № 52574, в якій зазначено, що виконавче провадження у відношенні боржника ОСОБА_3 відсутнє в Системі виконавчих провадження, тому неможливо здійснити повне перерахування заборгованості по аліментам, а також відсутнє підтвердження повного виконання рішення суду. В задоволенні заяви про зняття арешту було відмовлено (а.с.14).

24 квітня 2025 року позивач звернулася до Шостої ДДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2025 року (а.с.8).

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено те, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис 31375893 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , зареєстрованого Восьмою ДДНК 28.05.2009 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ № 110251, виданої Самарським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції 29.05.2009 року, а отже видача свідоцтва про право на спадщину була зупинена до вирішення питання зняття арешту.

З відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.09.2025 року № 49563 вбачається, що у виконавчій службі перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_3 № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , однак ідентифікувати відповідно до якого виконавчого провадження було накладено арешт за посановою АМ № 110251 не має можливості.

Відповідно до статей 1216 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Враховуючи, що постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арештів на нерухоме майно, то остання набула право на звернення до суду з позовом, як спадкоємиця померлого власника арештованого майна.

На даний час наявність обтяження у вигляді арешту майна померлого колишнього чоловіка позивачки перешкоджає останній оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що підстави для арешту майна померлого ОСОБА_3 відсутні, а подальше існування такого обтяження (арешту) перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у заявлений спосіб.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з - під арешту та заборони відчуження все нерухоме майно боржника - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який був накладений на підставі постанови Самарського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ № 110251 від 29.05.2009 року в рамках виконання виконавчого листа № 2-1334, виданого 30.08.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення суду складено 09 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук