ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/934/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря судового засідання Дідух М.Є.,

представника позивачів адвоката Александрова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/27685/25 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг фармація» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2025 року, постановлену суддею Вийванком О.М., повний текст якої складено 14 липня 2025 року, у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг фармація» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг фармація» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізинг фармація» (далі ТОВ «Лізинг фармація», заявник, апелянт) звернулося в суд із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Лізинг фармація» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24, 30.05.2025 було видано виконавчі листи № 607/27685/24, згідно яких приватними виконавцями було відкрито виконавчі провадження.

З огляду на те, що ТОВ «Лізинг Фармація» 28.05.2025 року о 17 год. 22 хв. подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24, яка доставлена о 17 год. 31 хв., тому вважає, що судом безпідставно видано виконавчі листи до набрання рішення суду законної сили, у зв`язку з чим вважає, що вказані виконавчі листи є такими, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2025 в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Лізинг Фармація» подало на неї апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі №607/27685/24 фактично було складено та підписано суддею Вийванком О.М. 29.04.2025, а тому відлік 30-ти денного строку на його оскарження повинен рахуватися не з 28.04.2025, а з 29.04.2025. Вказує, якщо рахувати строк на апеляційне оскарження з 29.04.2025 (дня підписання та складання повного тексту рішення), то з урахуванням положень, ст.123 ЦПК України, таке рішення набирає законної сили 30.05.2025. При цьому в матеріалах справи міститься Довідка про набрання чинності рішення суду від 16.04.2025 у справі №607/27685/24, згідно якої воно, начебто, набрало законної сили 29.05.2025.

Вважає, що у цьому випадку має місце неправильне визначення відповідальною особою фактичної дати набрання законної сили рішенням суду від 16.04.2025 у справі №607/27685/24, яка була визначена на підставі помилково зазначеної дати, яка не відповідає фактичній даті його підписання.

Крім цього, згідно доказів, які містяться в матеріалах справи, ТОВ «Лізинг фармація» подало апеляційну скаргу на рішення від 16.04.2025 у справі №607/27685/24 до Тернопільського апеляційного суду 28.05.2025, тобто, до набрання ним законної сили.

Таким чином вважає, що суд першої інстанції помилково та передчасно видав виконавчі листи, а доводи суду про відсутність інформації щодо апеляційного оскарження судового рішення не свідчать про обґрунтованість підстав для видачі цих виконавчих листів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник позивачів просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності інших учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представник позивачів, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24 зобов`язано ТОВ «Лізинг фармація» звільнити нежитлову будівлю загальною площею 213.5 кв.м., що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , та повернуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у володіння та користування нежитлову будівлю, загальною площею 213.5 кв.м., що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_3 заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судові витрати в розмірі 3624.12 грн. Стягнуто з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_4 , заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судові витрати в розмірі 3624.12 грн.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025, 30.05.2025 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчі листи № 607/27685/24.

04.06.2025 приватним виконавцем Мелих А. І. відкрито виконавче провадження за № 78260658 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2025 в частині зобов`язання ТОВ «Лізинг фармація» звільнити нежитлову будівлю загальною площею 213.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та повернення ОСОБА_3 у володіння та користування нежитлової будівлі загальною площею 213.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

04.06.2025 приватним виконавцем Мелих А.І. відкрито виконавче провадження за №78260786 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2025 в частині зобов`язання ТОВ «Лізинг фармація» звільнити нежитлову будівлю загальною площею 213.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та повернення ОСОБА_4 у володіння та користування нежитлової будівлі загальною площею 213.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

06.06.2025 приватним виконавцем Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження за №78300730 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2025 в частині стягнення з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_4 заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судових витрат в розмірі 3624.12 грн.

06.06.2025 приватним виконавцем Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження за № 78300939 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2025 в частині стягнення з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_3 заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судових витрат в розмірі 3624.12 грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Лізинг Фармація» 28.05.2025 о 17 год. 22 хв. подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24, яка доставлена о 17 год. 31 хв. і була зареєстрована 29.05.2025 о 08:48 год.

03.06.2025 апеляційну скаргу ТОВ «Лізинг Фармація» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24, залишено без руху.

10.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Лізинг фармація», в інтересах якого діє Черненко Ярослав В`ячеславович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі №607/27685/24 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Лізинг фармація» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості. Зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі №607/27685/24 до закінчення апеляційного провадження.

10.06.2025 приватним виконавцем Цимбалом С.В. закінчено виконавче провадження за №78300730 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.06.2025 в частині стягнення з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_4 заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судових витрат в розмірі 3624.12 грн.

10.06.2025 приватним виконавцем Цимбалом С.В. закінчено виконавче провадження за №78300939 з примусового виконання виконавчого листа 607/27685/24, виданого 30.05.2025, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.06.2025 в частині стягнення з ТОВ «Лізинг фармація» на користь ОСОБА_3 заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 331894.34 грн, судових витрат в розмірі 3624.12 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до частини 1, 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі N 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на те, що станом на дату видачі виконавчих листів 30.05.2025, рішення набрало законної сили, про що суд зазначив у виконавчому листі, а інформація про подачу апеляційної скарги у місцевого суду була відсутня, колегія суддів вважає правомірним висновок суду про відсутність підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки згідно зі ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції і законодавством не передбачено процесуального порядку щодо необхідності негайного сповіщення суду першої інстанції про надходження апеляційної скарги на те чи інше рішення суду, тому вважати, що суд першої інстанції діяв в порушення вимог ЦПК України щодо видачі виконавчих листів, у колегії суддів немає.

Таким чином, неврахування зазначених вище обставин саме заявником, який користуючись своїми правами та обов`язками, передбаченими ЦПК України, діючи на власний розсуд і ризик, і неподання ним до суду першої інстанції відповідної заяви чи клопотання щодо інформування місцевого суду про апеляційне оскарження судового рішення, призвело до набрання рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 у справі № 607/27685/24 законної сили через два дні після подання апеляційної скарги, про що місцевому суду відомо не було.

Крім того, в матеріалах справи також відсутні і будь-які докази звернення ТОВ «Лізинг фармація» до виконавчих органів щодо підтвердження подачі товариством апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025.

Більше того, подана ТОВ «Лізинг фармація» апеляційна скарга на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 не була сплачена судовим збором, внаслідок чого апеляційна скарга була залишена без руху ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 03.06.2025, який був сплачений лише 06.06.2025, вже після відкриття виконавчих проваджень 04 та 06 червня 2025 року.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставним та на увагу не заслуговують.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Із врахуванням наведеного вище, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг фармація» - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді