Єдиний унікальний номер 341/1724/25
Номер провадження 2/341/941/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Аннишин С.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Більшівцівської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Більшівцівської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Просить усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) демонтувати гараж, що споруджений впритул до її земельної ділянки, та знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Згідно вимог ЦПК України, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам статтям 175-177 ЦПК України.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обов`язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до пунктів 2. 4, 5, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, повинен містити в собі: відомості про місце проживання чи перебування сторін, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, згідно з чинним законодавством України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких сторони вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Так, у позовній заяві позивачка зазначила, місце фактичного її проживання за адресою АДРЕСА_1 . Місце проживання відповідача вказала за тією самою адресою: АДРЕСА_1 , хоча зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач є її сусідом і їхні господарства межують одне з одним, тобто знаходяться не за однією адресою.

Позивачка також вказує про те, що за адресою по АДРЕСА_1 у її власності перебуває дві земельні ділянки. Ці земельні ділянки межують з господарством ОСОБА_2 . Його земельна ділянка також приватизована. Однак далі у позові позивачка вказує, що «на даний час спірна земельна ділянка ще не приватизована відповідачем». Тобто текст позову є суперечливим.

У прохальній частині позову позивачка просить усунути перешкоди у користуванні її земельними ділянками шляхом зобов`язання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) демонтувати гараж, що споруджений впритул до її земельної ділянки, та знаходиться по АДРЕСА_1 . При цьому земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 належать самій позивачці, тобто зі змісту позову випливає, що позивачка вимагає демонтувати гараж, який розташований на належних їй земельних ділянках.

Тобто не зрозумілим є те, на якій саме ділянці побудований гараж, стосовно якої земельної ділянки та яким чином вчиняються перешкоди. Позивачка вказує про суміжні земельні ділянки, однак зазначає адресу тільки належних їй. Також порушує питання приватизації та меж земельних ділянок, однак незрозумілим є те, про які саме земельні ділянки йде мова та підстави самого позову.

В позові йдеться також про спірну ділянку, на якій розміщена криниця. докази, які обґрунтовують підстави позову, стосуються теж криниці. Однак яку саме спірну ділянку мала позивачка на увазі зі змісту позову є незрозумілим, не вказані ідентифікуючі ознаки спірної земельної ділянки (місце розташування, площа, кадастровий номер).

Таким чином, на стадії звернення з позовом до суду цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Разом з тим, позивач не зазначив всі обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Суддя наголошує, що позовна заява це процесуальний документ, текст якого має бути викладено чітко, лаконічно та зрозуміло.

Виявлені та перелічені судом недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до положення статті 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України та/або не сплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви, які викладені у мотивувальній частині цієї ухвали шляхом подання до суду позовної заяви, текст якої повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. Позивач повинен також додати до виправленої позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Керуючись саттями 175- 177,185, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Більшівцівської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення викладених у її мотивувальній частині недоліків.

Якщо прозивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддяСвятослав АННИШИН