Справа № 195/1342/25
Провадження № 2-о/195/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

03.10.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Левкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

громадянка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року, свідоцтва про народження на її ім`я серії НОМЕР_2 від 11.03.1965 року, довідки № 22 вих. № 473 від 14.07.2025 року, атестату № 749 від 22.07.1983 року..

В заяві заявниця вказує, що вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, стосовно призначення їй пенсії за віком.

Однак, Головним управлінням ПФУ у Житомирській області листом від 01.08.2025 року Вих. № 250 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком та не зараховано до її стажу періоди роботи згідно трудових книжок, а саме:

-не зараховано період роботи відповідно до довідки № 22 вих. № 473 від 14.07.2025 року, оскільки в довідці зазначено по-батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 »

-до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 року по 22.07.1983 року відповідно до атестата № 749 від 22.07.1983 року, оскільки зазначено по-батькові « ОСОБА_4 » (рос. мовою), що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_5 » (рос. мовою).

-до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно свідоцтва про народження: серії НОМЕР_3 видане на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки зазначено по батькові матері « ОСОБА_4 » (рос. мовою), що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_5 » (рос. мовою)

Також під час перевірки своїх інших документів які належать заявниці, вона виявила невірність зазначення її даних, які не відповідають паспортним даним в таких документах, а саме: трудова книжка серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року, де невірно вказано прізвище та по-батьков, і на російській мові видану на ім`я « ОСОБА_7 », так як згідно паспорту на російській мові її прізвище та по-батькові « ОСОБА_1 », а також її свідоцтва про народження, яке видано на дівоче її прізвище « ОСОБА_8 » серії НОМЕР_2 від 11.03.1965 року виявила, що також невірно зазначено по-батькові на російській мові « ОСОБА_4 », а згідно даним паспорту серії НОМЕР_4 її прізвище на російській мові пишеться, як « ОСОБА_5 ».

Доказами того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року, свідоцтво про народження видане на її ім`я дівоче прізвище ( ОСОБА_8 ) серії НОМЕР_2 від 11.03.1965 року, довідка № 22 вих. № 473 від 14.07.2025 року, атестат № 749 від 22.07.1983 року, виданий на її дівоче ім`я на прізвище ( ОСОБА_8 ), належить їй, ОСОБА_1 , може служити паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Томаківським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.12.2010 року.

Тобто, з невідомих їй причин, у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року, свідоцтві про народження, видане на її ім`я серії НОМЕР_2 від 11.03.1965 року, довідці № 22 вих. № 473 від 14.07.2025 року, атестату № НОМЕР_5 від 22.07.1983 року на її дівоче ім`я прізвище ( ОСОБА_8 ), зроблено помилку. ЇЇ прізвище ім`я по-батькові на російській мові записано як « ОСОБА_1 ». Тому, вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту належності трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року, свідоцтва про народження на її ім`я серії НОМЕР_2 від 11.03.1965 року, довідки № 22 вих. № 473 від 14.07.2025 року, атестату № НОМЕР_5 від 22.07.1983 року на її ім`я дівоче прізвище ( ОСОБА_8 )

В судове засідання сторони не з`явились.

У своїй заяві громадянка ОСОБА_1 просить розглянути заяву за її відсутності. Вимоги підтримує в повному обсязі.

Від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшла заява із проханням розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення за яви частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого Томаківським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 03.12.2010 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці записано як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно копії трудової книжки від 25.07.1983 року НОМЕР_1 , виданої на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( мовою оригіналу рос.мовою), перша сторінка містить виправлення прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Згідно копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 0 від 01.08.2025 року заявниці відмовлено в задоволенні заяви про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_6 , виданого 11.03.1965 року Виконкомом Кисличуватської сільської ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, наявний наступний запис про матір: ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 , виданого Відділом ЗАГС Томаківського райвиконкому, Дніпропетровської області, громадянка ОСОБА_10 18.08.1984 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_11 . Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Згідно копії свідоцтва про народження громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_8 , виданого 30.03.1985 року Виконкомом Кисличуватської сільської ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, наявний наступний запис про матір: ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_9 , виданого 29.12.1990 року на громадянку ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Довідка №22 видана 14.07.2025 року КП «Томаківська центральна районна лікарня» громадянці ОСОБА_1 , 1965 року народження, в тім, що вона працювала в Томаківській ЦРЛ.

Довідка №23 видана 14.07.2025 року КП «Томаківська центральна районна лікарня» громадянці ОСОБА_1 , 1965 року народження, про перейменування Томаківської ЦРЛ у Комунальний заклад охорони здоров`я «Томаківська центральна районна лікарня».

Згідно атестату №749, виданого 22.07.1983 року громадянка ОСОБА_10 закінчила 01 вересня 1982 року ПТУ Дніпропетровського виробничого об`єднання м`ясної промисловості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи зникнення безвісти в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

Також суд враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду у справі № 206/6186/18 від 21.09.2020, відповідно до якої «визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права».

Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного суду від 23.12.2020 у справі № 682/1303/19, у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 26.08.2020), у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 03.02.2021).

Враховуючи вищезазначене, обставини справи, суд вважає, що установа, яка видала трудову книжку, не має можливості виправити допущені помилки, також у справі не вбачається спір про право, т.я. заявницею лише ставиться питання про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, що прямо передбачено пунктом 26 зазначеної вище постанови, суд не вирішував питання про право заявника на пенсію, яке є дискреційним повноваженням ПФУ, і тому заявниця мала право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Дана правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №198/623/18.

Таким чином, суд приходить висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність заявниці правовстановлюючих документів трудової книжки, довідки та атестату, тобто вимоги заявниці є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню даній частині заяви.

Однак, суд не може задовольнити вимогу в частині встановлення факту належності свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 11.03.1965 року, оскільки даний документ виданий органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Керуючись ст.ст. 81, 258-261, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

заяву громадянки ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити частково.

Встановити факт належності громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 25.07.1983 року на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » (рос. мовою); довідки «22 вих. №473 від 14.07.2025 року виданої Комунальним підприємством «Томаківська центральна районна лікарня» на ім`я ОСОБА_1 , 1965 р.н.»; атестату № НОМЕР_5 , виданого 22.07.1983 року громадянці « ОСОБА_10 » (рос. мовою) ПТУ Дніпропетровського виробничого об`єднання м`ясної промисловості.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, , юридична адреса: 10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 7.

Суддя: Л. В. Колодіна