Номер провадження: 22-ц/813/2906/25
Головуючий у першій інстанції Скриль Ю. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року

у цивільній справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області, заінтересована особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , третя особа: Публічне Акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

встановив:

У жовтні 2024 року ГУ ДПС в Одеській області через систему «Електронний суд» звернулося до суду із заявою, в якій просило зобов`язати ПАТ АБ «Південний» надати інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно ФОП ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати вказану банківську установу надати до ГУ ДПС в Одеській області оригінали (належним чином засвідчені копії) роздруківок про обсяг та обіг коштів по розрахунковим рахункам в тому числі про залишок та рух коштів, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, дату та час здійснення операцій, призначення платежу, ідентифікаційних даних контрагента (для фізичних осіб прізвище, ім`я та по-батькові, для юридичних осіб повне найменування, ідентифікаційний код ЄДРПОУ, номер рахунку контрагента, код банку контрагента) по рахунках які були відкриті або використовувалися ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 року по дату звернення із заявою.

В обґрунтування звернення з вказаною заявою ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що Управлінням запобігання фінансовим операціям, пов`язаними з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС в Одеській області (ділі Управління) у зв`язку із виконанням покладених на контролюючий орган функцій, передбачених пп.191.1.35 п.191 ст.191, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, ч.3п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-IV(із змінами та доповненнями), проведено попередній аналіз фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , яка Приймала участь у відкритих торгах (тендерах) та отримувала державні грошові кошти.

В результаті аналізу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , основним видом діяльностіє якої є малярнi роботи та скління, взята на облік в податковому органі 15.06.2021 році та перебуває на спрощеній системі оподаткування платник єдиного податку ІІІ групи (ставка 5%).

Згідно інформації щодо проведення процедур закупівель, відображеної на сайті prozorro.gov.ua., встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Підрядник), КУ "ЦЕНТР ФІНАНСУВАННЯ ТА ГОСПОДАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЗАКЛАДІВ ТА УСТАНОВ СИСТЕМИ ОСВІТИ КИЇВСЬКОГО РАЙОНУ М. ОДЕСИ" (Платник) та ОДЕСЬКИМ ЛІЦЕЄМ №55 ОМР (Замовник) укладено Договір від 06.10.2023 №225 про «Капітальний ремонт підвального приміщення захисної споруди цивільного захисту (найпростішого укриття) Одеського ліцею №55 ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 25» на загальну суму 6 785 563,78 грн. Вказана сума була зарахована на рахунок ФОП ОСОБА_1 протягом жовтня-листопада 2023 року

Також між вказаними вище особами укладено договір від 31.05.2024 року №182 про «Капітальний ремонт підвального приміщення (найпростішого укриття) Одеського ліцею №72 Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, вул Ільфа і Петрова, 15 А» на загальну суму 5 756 212,41 грн. Відповідно до даних Єдиного веб - порталу використання публічних коштів, протягом червня-вересня 2023 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 зараховано 4 934 296,06 грн у якості оплати: за вказаним вище договором.

В ході проведеного аналізу встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих господарських операцій щодо реалізації ремонтних робіт (трудових ресурсів, матеріально-технічної бази та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності).

Таким чином, вказані обставини можуть свідчити про неналежне виконання договорів підряду та, як наслідок, можливе заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт.

Враховуючи викладене вище, з метою об`єктивного встановлення обставин щодо суті та предмету фінансово-господарських операцій в тому числі про залишки та рух грошових коштів, на адресу ФОП ОСОБА_1 було надано запит, відповідь на який не надходила.

З метою підтвердження отримання грошових коштів від установ та організацій, неплатників ПДВ, а також встановлення розміру отриманих коштів від інших суб`єктів господарювання та фізичних осіб за поставлені роботи/послуги, визначення ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_1 , на адресу банку АБ «ПІВДЕННИЙ», в якому були відкриті або використовувались банківські рахунки, було направлено запит № 34619/6/15-32-08-02-06 від 09.09.2024 року та отримана відповідь № 14/001/28079/2024 року від 17.09.2024, якою відмовлено у наданні відомостей.

У зв`язку викладеним заявник звернувся до суду із заявою про розкриття банківської таємниці з наданням інформації та підтверджуючих документів про суми отриманих ФОП ОСОБА_1 на розрахункові рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті в АБ «ПІВДЕННИЙ», про залишок та рух коштів, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки; дату та час здійснення операцій; призначення платежу; ідентифікаційних даних контрагента (для фізичних осіб-прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків України, для юридичних осіб повне найменування, ідентифікаційний код ЄДРПОУ, номер рахунку контрагента, код банку контрагента) по рахунку який був відкритий або використовувався ФОП « ОСОБА_2 » РНОКПП НОМЕР_3 в період з 01.01.2023 року по теперішній час.

Метою отримання відповідної інформації ГУ ДПС в Одеській області вказує підтвердження отримання грошових коштів від установ та організацій, неплатників ПДВ, а також встановлення розміру отриманих коштів від інших суб`єктів господарювання та фізичних осіб за поставлені роботи/послуги, визначення ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ГУ ДПС в Одеській області.

В апеляційній скарзі заявник ГУ ДПС в Одеській області посилаючись на обставини якими обґрунтовуються вимоги заяви, просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву, оскільки висновки суду про відмову в задоволенні вимог заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, з підстав наведених в оскаржуваному рішенні є помилковими, і не відповідають обставинам справи.

Так, поза увагою суду залишились здійснення контролюючим органом всіх можливих заходів для перевірки підприємства та важливості інформації, щодо якої Головне управління ДПС в Одеській області звернулось із заявою до суду.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає, з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні вказаних вище вимог заявника, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС в Одеській області заявником не додано доказів щодо проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законодавством, а також на доведення існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої інформації.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду, зважаючи на таке.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника (ч. 1). Неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою (ч. 2).

Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України, статтями 60 - 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк.

Встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації, і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації.

Статтею 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеного закону слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 "Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб" N 10 від 30 вересня 2011 року, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі N 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі N 761/13288/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заява ГУ ДПС в Одеській області, попри резюмовану у тексті вказаної заяви мету, фактично не містить обґрунтувань необхідності розкриття банківської інформації для підтвердження отримання грошових коштів від установ та організацій, неплатників ПДВ, а також встановлення розміру отриманих коштів від інших суб`єктів господарювання та фізичних осіб за поставлені роботи/послуги, визначення ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_1 .

Натомість, обґрунтування заяви ГУ ДПС в Одеській області про розкриття банківської інформації зводиться до опису здійснюваної ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, аналізом якої, відповідно до покладених на контролюючий орган функцій, передбачених пп.191.1.35 п.191 ст.191, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, ч.3 п.73.3 ст.73 ПК України, займалось Управлінням запобігання фінансовим операціям, пов`язаними з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС в Одеській області.

Так, у поданій до суду ГУ ДПС в Одеській області посилається на виявлення Управлінням запобігання фінансовим операціям, пов`язаними з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС в Одеській області за результатами попереднього аналізу фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 відсутність у останньої об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих господарських операцій щодо реалізації ремонтних робіт за Тендерними договорами від 06.10.2023 року №225 та від 31.05.2024 року №182 (трудових ресурсів, матеріально-технічної бази та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності).

При цьому колегія суддів зауважує про безпідставність посилань позивача на положення ст. 191 ПК України, оскільки зміст такої «Особливості оподаткування операцій з ввезення на митну територію України товарів у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, у несупроводжуваному багажі та товарів, що ввозяться на митну територію України фізичними особами в ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі» не є релевантним правовідносинам між сторонами у цій справі.

Водночас, у п. 73.3 ст. 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Дійсно, відповідно до пп. 73.3.1. ПК України, письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.

Водночас, колегія суддів зауважує, що отримання податкової інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту є підставою для проведення документальної позапланової перевірки (п.п. 78.1.1. ПК України).

У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

При цьому, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Проте, як слушно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п.п 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України питання щодо призначення та проведення документальної позапланової перевірки платника податків залишається не вирішеним.

Апеляційний суд зауважує, що у справі, що переглядається ГУ ДПС в Одеській області не надав суду ані доказів направлення ФОП ОСОБА_1 обов`язкового письмового запиту контролюючого органу, ані вчинення визначених законом дії для проведення документальної позапланової перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1 , зокрема видання відповідного Наказу про проведення документальної позапланової перевірки та його направлення платнику податків.

Дійсно, в матеріалах справи міститься Запит про надання інформації та її документальне підтвердження від 04.07.2024 року, проте, колегія суддів, виснуючи про безпідставність посилань суду першої інстанції на вручений такого ФОП ОСОБА_1 02.08.2024 року, звертає увагу на відсутність у матеріалах справи, у порушення вимог ст.ст. 12,77-81 ЦПК України, доказів направлення відповідного Запиту, у визначеному ПК України порядку.

Так, відповідно до пп. 73.3.2. ПК України Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як визначено у п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4. статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Щодо наданої позивачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів зауважує, що таке, у розумінні, ст. ст. 77,80 ЦПК України, не є належним та достатнім доказом направлення Запиту ФОП ОСОБА_1 , оскільки з такого неможливо встановити зміст відправлення, дату та загалом факт направлення такого. При цьому, дані про відправлення за номерами 031 та 169 на час перегляду справи апеляційним судом у відкритому доступі на сайті АТ «Укрпошта» відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Тож, установивши, що ГУ ДПС в Одеській області не надало відповідних доказів про те, що фізична ФОП ОСОБА_1 , щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації, неможливість вручення їй обов`язкового письмового запиту контролюючого органу, як і взагалі факту направлення такого, а також вчинення визначених законом дії для проведення документальної позапланової перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1 , апеляційний суд, погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ ДПС в Одеській області.

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" N 2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області за своєю суттю зводяться до обґрунтування заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, із зазначенням норм права, але без наведення доводів щодо неправильного їх застосування судом.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова