Провадження № 2/582/279/25
Справа № 582/1325/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2025 року суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В. Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Недригайлівводосервіс», про визнання незаконними дій щодо зміни істотних умов праці,

УСТАНОВИВ:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КП «Недригайлівводосервіс», про визнання незаконними дій щодо зміни істотних умов праці.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Розглянувши подану позовну заяву, дійшов до висновку про залишення її без руху з таких підстав.

Предметом поданого позову є такі вимоги: 1) визнання незаконними дії КП «Недригайлівводосервіс» щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_1 ; 2) визнання незаконними та скасування повідомлення КП «Недригайлівводосервіс» № 135 від 06.08.2025 та нову редакцію посадової інструкції головного інженера, затверджену 06.08.2025; 3) зобов`язати КП «Недригайлівводосервіс» продовжувати трудові відносини із ОСОБА_1 на умовах, що діяли до видання зазначених незаконних актів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про: 1) визнання незаконними дії КП «Недригайлівводосервіс» щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_1 ; 2) визнання незаконними та скасування повідомлення КП «Недригайлівводосервіс» № 135 від 06.08.2025 та нову редакцію посадової інструкції головного інженера, затверджену 06.08.2025; 3) зобов`язати КП «Недригайлівводосервіс» продовжувати трудові відносини із ОСОБА_1 на умовах, що діяли до видання зазначених незаконних актів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зроблено правовий висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та реалізації особою права звільнення від сплати судового збору, відповідно до якого пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18, від 15 лютого 2021 року у справі № 372/4328/19, від 17 червня 2021 року у справі № 725/5849/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 265/5327/20, підстави для відступу від якого відсутні.

Як слідує із змісту позовної заяви, наведених позивачем мотивів та додатків до позову, останнім оспорюються дії відповідача про зміну істотних умов праці, тобто позивача не було звільнено із займаної ним посади, а лише змінені істотні умови праці.

Разом з тим, поняття зміна істотних умов праці та звільнення з роботи згідно положень чинного Кодексу законів про працю України не є ідентичними, оскільки зміна істотних умов праці передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленими ним позовними вимогами.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений на 2025 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028,00 грн.

Визначення позивачу розміру судового збору не буде перешкодою йому в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

За таких обставин, суд вважає заяву такою, що не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України та пропонує позивачу надати документ, який підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі за три вимоги немайнового характеру 3633,60 грн (1211,20 грн х 3) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Недригайлівводосервіс», про визнання незаконними дій щодо зміни істотних умов праці - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали суду недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко