ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 212/10914/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах кого діє адвокат Скользнєва Валерія Владиславівна, на рішення Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року, яке ухвалено суддею Зіміним М. В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21.07.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1242-9364, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 9 000 грн, на строк 300 днів (базовий період - 21 день), знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3,00% в день.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на 08 серпня 2024 року складає 88 582,50 грн, з яких: 9 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 79 582,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 26 129 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 582,50 грн.

Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача неповну суму заборгованості у розмірі 45 000 грн, з яких: 9 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 36 000 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1242-9364 від 21 липня 2023 року у сумі 45 000 грн та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в в інтересах кого діє адвокат Скользнєва В.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нарахування позивачем процентів відбулось після спливу строку кредитування, оскільки строк дії кредиту становить до 10 серпня 2023 року, а проценти нараховані по 15 травня 2024 року.

Крім того апелянт вказує позивачем не доведено факту перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 9 000 грн.

Також зазначає, що у представника позивача Підлейтейчук М.М. відсутні повноваження для подачі даного цивільного позову до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що умови кредитного договору, якими визначені строк кредитування, базовий період сплати відсотків, процентні ставки не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору. Після закінчення строку кредитування (15 травня 2024 року) нарахування процентів припинилося. Товариством не здійснюється нарахування (пеня, штраф) за порушення умов договору, а тому відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 договору) протягом строку договору (згідно п. 4.8 договору). Проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст.ст. 1048,1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1242-9364 (далі Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором (п. 2.2. Кредитного договору).

Загальний розмір кредиту становить 9 000 грн, дата видачі кредиту 21 липня 2023 року (п. 4.1., 4.2. Кредитного договору).

Базовий період, в останні дні якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, складає 21 день. Також встановлено, що за користування кредитом встановлено стандартну процентну ставку в розмірі 3% за кожен день користування кредитом (стандартна ставка). Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту. У випадках, визначених цим Договором, позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2,25 % (пільгова процентна ставка). (п. 4.8, 4.10, 10.1 Кредитного договору)

Строк кредитування становить 300 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 15 травня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 4.12. Кредитного договору).

В п. 2.3. Кредитного договору зазначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом рекомендується здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду 21 липня 2023 року в розмірі 13 252,50 грн, з яких: 9 000 грн сума кредиту, 4 252,50 грн нараховані проценти за користування кредитом.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 90 000 грн, та включає в себе суму кредиту та проценти за користування. (п. 4.14. Кредитного договору).

Цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (пароль №А3611), про що свідчить п.12. Кредитного договору «Реквізити сторін». Номер особистого електронного платіжного засобу позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . (а.с.10-16)

До договору про відкриття кредитної лінії № 1242-9364 від 21 липня 2023 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені Наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №40-П від 15 червня 2023 року, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. (а.с.17-27)

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 9 000 грн підтверджується довідкою АТ «ПриватБанк» про перерахування суми кредиту за договором № 1242-9364 від 21 липня 2023 року за допомогою системи LiqPay, платіж від 21 липня 2023 року на платіжну карту № НОМЕР_1 . (а.с.36)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони погодили розмір процентної ставки, яка підлягає застосуванню у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, порядок і строки виконання зобов`язання. Аналіз досліджених доказів свідчить, що позивач довів факт отримання ОСОБА_1 кредиту на умовах визначених у кредитному договорі № 1242-9364 від 21 липня 2023 року та невиконання ним взятих зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 88 582,50 грн, з яких: 9 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 79 582,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 08 серпня 2024 року, який не спростований відповідачем. Тому позовні вимоги в межах заявлених вимог підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Підставами позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, який було укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням електронного підпису.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» (тут і далі на час виникнення спірних правовідносин) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договірце домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1ст.12 Закону України «Про електроннукомерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, щодоговір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що нарахування процентів позивачем відбулось після спливу строку кредитування, так як строк дії кредиту становить до 10 серпня 2023 року, а проценти нараховані по 15 травня 2024 року, оскільки відповідно до умов кредитного договору відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 9 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % від непогашеної суми (2,25 % за зниженою ставкою) за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 15 траня 2024 року, тому позивачем правомірно нараховані проценти саме по 15 траня 2024 року.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено факту перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 9 000 грн, оскільки факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 9 000 грн підтверджується довідкою АТ «ПриватБанк» про перерахування суми за договором № 1242-9364 від 21 липня 2023 року за допомогою системи LiqPay, платіж від 21 липня 2023 року на платіжну карту № НОМЕР_1 .

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що у представника позивача Підлейтейчук М.М. відсутні повноваження для подачі даного цивільного позову до суду є безпідставними, оскільки 11 вересня 2023 року керівником ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєвим Є.В. видано Довіреність у порядку передоручення Підлетейчук М.М. на представництво інтересів цього товариства у суді. За вказаних обставин Підлетейчук М.М. уповноважений діяти від імені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у даному цивільному спорі.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитом, яка складається з 9 000 грн основного боргу та 36000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах кого діє адвокат Скользнєва Валерія Владиславівна, залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: