Справа № 573/1607/25
Номер провадження 2/573/486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі земельні ділянки, які фактично прийняв, але юридично не оформив, син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємицею після смерті тітки є також її донька ОСОБА_4 , яка була зареєстрована з нею на момент відкриття спадщини. Однак, більш ніж 20 років остання не проживала за місцем реєстрації. Рішенням Білопільського районного суду від 28 квітня 2023 року установлено юридичний факт того, що позивачка є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , а рішенням Білопільського районного суду від 29 лютого 2024 року факт того, що ОСОБА_4 не проживала з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та її визнано такою, що не прийняла спадщину після смерті брата. На даний час позивачка має намір оформити свої спадкові права на спадщину, яка залишилась після смерті тітки, та яку фактично прийняв, але юридично не оформив, син останньої, а її двоюрідний брат ОСОБА_3 . Однак, звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення спадщини їй було роз`яснено, що вона може отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки, яку успадкував ОСОБА_5 після смерті матер, ОСОБА_2 , а на іншу частку вказаної земельної ділянки успадковує донька померлої ОСОБА_4 . Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 3,9700 та 0,14 га, розташовані на території Супрунівської сільської ради Сумського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

11 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання (а. с. 70).

Ухвалою від 01 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та її призначено до судового розгляду (а. с. 124).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кривенко Н.А. не з`явилися, остання надіслала заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 135).

Представник відповідача Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився, селищний голова Пасько С.М. направив заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 114).

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Біликівка Білопільського району Сумської області померла ОСОБА_2 (а. с. 5).

Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027386, виданим 31 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради народних депутатів від 04 травня 199 року та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю, посвідчено правоприватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 4,11 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 6).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 березня 1964 року Супрунівською сільською радою Білопільського району Сумської області російською мовою, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Біликівка народився « ОСОБА_6 », батьками останнього записані « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_2 » (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Біликівка Сумського району Сумської області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 8).

Рішенням Білопільського районного суду від 28 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 30 травня 2023 року, установлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що 30 листопада 2016 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів своєму племіннику ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 останній помер.

Крім того, на день смерті ОСОБА_3 був за реєстрований по АДРЕСА_1 разом із сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені померлого, посвідчений 30 листопада 2016 року за №63, не змінювався та не відмінявся. ОСОБА_1 за власний рахунок здійснила поховання ОСОБА_3 та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті останнього (а. с. 9-11).

Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року, яке набрало законної сили 29 квітня 2024 року, установлено факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано такою, що не прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Біликівка Сумського району Сумської області (а. с. 12-14).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена. Інформація про заповіти/спадкові договори, посвідчені від імені останньої відсутня (а. с. 79).

Тобто, спадщину після смерті останньої фактично прийняв, однак юридично не оформив її син, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена за заявою позивачки ОСОБА_1 , остання юридично оформила свої спадкові права щодо належного йому майна, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом (а. с. 80-110).

На даний час позивачка має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, яку ОСОБА_3 фактично успадкував, але юридично не оформив свої спадкові права, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_2 .

Однак, у нотаріальній конторі позивачка оформити свої спадкові права не може, бо відповідно до письмових роз`яснень приватного нотаріуса Бойко О.І., оскільки із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпосередньо перед смертю постійно проживали в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 її син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , то вони прийняли спадщину матері шляхом постійного проживання, а також розпорядилися предметами домашнього вжитку і особистими речами померлої, здійснили поховання. Тому на підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 4,11 га, що належна його матері ОСОБА_2 , можливо видати свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна, на іншу частку свідоцтво про право на спадщину може отримати донька ОСОБА_2 ОСОБА_4 (а. с. 15).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1222, ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та визнати за ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 3,9700 та 0,14 га, розташовані на території Супрунівської сільської ради Сумського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статями 141, 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області ( Сумська область, Сумський район, смт Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2, код ЄДРПОУ 04390083) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельні ділянки площею 3,9700 та 0,14 га, розташовані на території Супрунівської сільської ради Сумського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя