ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 175/34/23
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому листі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, де заінтересованими особами є: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ», боржник ОСОБА_1 .

Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить суд: замінити сторону вибулого стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» , 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 426 по справі №175/34/23 на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» , 04070, м. Київ, вулиця Іллінська, 8 як правонаступника.

З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, зокрема на адресу місця реєстрації і проживання боржника направлено судові повістки. Представник заявника подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його особистої участі.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дану заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2023 року у цивільній справі № 175/34/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 014 оренди майна з правом викупу від 24.01.2021, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» заборгованість станом на 21.12.2022 за Договором № 014 оренди майна з правом викупу від 24.01.2021 у розмірі 68834,50 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот тридцять чотири грн. 50 коп.), яка включає: 46536,00 грн. - вартість об`єкту оренди, 22298,50 грн. - пеня., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1242,43 гривень (одна тисяча двісті сорок дві грн. 43 коп.).

Відповідно до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року (надалі Договір факторингу) ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» відступило право вимоги за Договором № 014 від 24.01.2021 року новому кредитору - ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА".

Копією Реєстру Боржників до вищевказаного договору факторингу підтверджується, що в ньому містяться дані про боржника ОСОБА_1 .

Копією платіжного доручення № 9196 від 10 липня 2023 року підтверджується, що на виконання умов договору про відступлення прав вимоги від 03.07.2023 ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" сплатило ТОВ "БУДИНОК КОМФОРТУ" суму грошових коштів, обумовлених договором факторингу.

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 25.03.2024 змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі Заявник), що підтверджується копією Рішення єдиного учасника № 1 від 25.03.2024.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України встановлено правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, при цьому, правила належності доказів спрямовані, насамперед, на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що належать до предмета доказування, суд має відібрати лише ті докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, виключивши з процесу доказування докази, що не належать до справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує розгляд справи. Значення ознаки належності, полягає в тому, що вона дозволяє правильно визначити обсяг доказового матеріалу, відібрати лише ті докази, які дійсно потрібні для встановлення фактичних обставин справи, тобто належність доказів - це наявність їхнього значення для цивільної справи.

Норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачає як заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником так і заміну боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а отже може бути проведена на будь-якій стадії процесу, що також узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року по справі № 6-1355/10, провадження №61/12076св18, а відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, що узгоджується з позицією викладеною в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.11.2013 року.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження та стягувана у виконавчих листах, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Щодо заміни стягувача у виконавчому листі, то необхідно врахувати правові висновки, викладені у постановах Касаційного адміністративного суду від 31.10.2018 року по справі №2- а-3494/11 та від 27.08.2020 року по справі №804/536/18 - заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року по справі № 0417/7776/2012.

Відповідно до статті 124 Конституції України Суди ухвалюють свої рішення іменем України. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Цим визначено суверенні права України на здійснення правосуддя та захист державою прав і свобод людини та законних інтересів інших суб`єктів права, які звернулися в установленому порядку до судів України. Відповідний припис про ухвалення судових рішень іменем України заснований на положеннях Конституції України про те, що судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і відповідно вони мають бути гарантовані державою.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2025 року по справі № 369/13444/20 зазначено, що на переконання Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, заборони відступати право вимоги, яке виникло на підставі договору чи з іншої підстави, визначеної статтею 11 ЦК України, та трансформувалось у зобов`язання за рішенням суду, закон не містить, а тому такий договір не суперечить закону та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, зокрема щодо свободи договору (статті 3, 6 ЦК України), а також прямій вказівці спеціальної норми, яка визначає підстави заміни кредитора у зобов`язанні та забороняє таку заміну лише у випадках, встановлених договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

Водночас суд врахував, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 10 липня 2018 року у справі № 922/3535/15 та від 11 липня 2018 року у справі № 908/1490/17 дійшов інших висновків, зазначивши, що заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають; при укладенні договору уступки права вимоги у вказаних справах сторони, не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правового договору чинним законодавством не передбачена.

Такі висновки Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зробив з посиланням на постанову Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 923/945/13, де, вирішуючи спір про визнання недійсним договору уступки права вимоги, суд касаційної інстанції сформулював зазначений висновок.

Крім того, в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду додатково зазначається, що у справі № 922/3535/15, вирішуючи питання заміни сторони виконавчого провадження, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду фактично виходив з недійсності правочину, який не оспорений.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй ухвалі висловлює переконання в тому, що розгляд заяви про заміну сторони правонаступником суд здійснює відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають права суду надавати на цій стадії оцінку правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності. Тому за відсутності судового рішення про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги суд не має підстав у процесі розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження (виконавчому листі) надавати оцінку такому договору.

З огляду на викладене колегія суддів прийшла до висновків, що наявні підстави для відступу від наведених висновків щодо неможливості заміни стягувача у виконавчому листі на підставі договору про відступлення права вимоги, яка ґрунтується на рішенні суду, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 923/945/13 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 922/3535/15 та від 11 липня 2018

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому листі.

Керуючись ст. 512 ЦКУкраїни,11,81,260-263,442ЦПКУкраїни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі, задовольнити.

Замінити сторону вибулого стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» (, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 426) по справі №175/34/23 на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (, 04070, м. Київ, вулиця Іллінська, 8), як правонаступника.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя В.О. Говоруха