Провадження №6/523/321/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р.

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюбі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , про відстрочення виконання рішення суду від 22.05.2019р. по справі №523/17696/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 22.05.2019р. по справі №523/17696/17 за позовом за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди .

В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2019 року по цивільній справі №523/17696/17 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 загальну суму заборгованості у розмірі 98069 гривень 57 копійок та судовий збір у розмірі 980,70 грн. На виконання рішення суду було виготовлено виконавчий лист, проте ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця було лише у 2025р., після отримання дублікату виконавчого листа. ОСОБА_1 «об`єктивно не спроможна виконати рішення суду, так як не має для цього відповідних доходів».

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду, оскільки відсутні об`єктивні причини неможливості виконання рішення суду.,

Заявниця-боржник ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи повідомлялась, в судове засідання не з`явилася, проте у заяві просила здійснити розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2019 року по цивільній справі №523/17696/17 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 загальну суму заборгованості у розмірі 98069 гривень 57 копійок та судовий збір у розмірі 980,70 грн

Рішення суду набрало законної сили та сторонами по справі не оскаржувалось.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання Рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове Рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи Рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового Рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового Рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст. 435 ЦПК України, Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового Рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання Рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового Рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового Рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Згідно ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За приписами ст.124, ч.3 ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість Рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове Рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових Рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових Рішень» виконання Рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо Рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання Рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового Рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у Постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового Рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України та статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового Рішення означає, що таке Рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин Рішення).

Суд зазначає, що в цивільному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового Рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання Рішення або роблять його неможливим.

З аналізу положень ч. 3 ст. 435 ЦПК України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Обґрунтовуючи необхідність надання відстрочки виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2019 року по цивільній справі №523/17696/17, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця було лише у 2025р., після отримання дублікату виконавчого листа. ОСОБА_1 «об`єктивно не спроможна виконати рішення суду, так як не має для цього відповідних доходів». Вказане, на думку заявника, свідчить про необхідність відстрочення виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2019 року по цивільній справі №523/17696/17 на один рік

З приводу вищезазначеного суд повідомляє наступне.

Суд вже зазначав, що у відповідності до ч. 5ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, а підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦПК України).

Тобто, відстрочення виконання рішення суду не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення та виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про відстрочення виконання рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

З огляду на викладене вище та дату ухвалення рішення 22.05.2019р., суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2019 року по цивільній справі №523/17696/17, тому у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 18, 260,435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових Рішень», Конституцією України , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про відстрочення виконання рішення суду від 22.05.2019р. по справі №523/17696/17 за позовом за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.К. Кисельов

Повний текст ухвали складено та підписано 13.10.2025