Справа № 524/7346/25
Провадження №2/524/4725/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

представників позивача Пихтіної Ю. А., Данілової Н. Н.,

представника відповідача Стаханова М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі позивач, ПОКВПТГ «Полтаваобленерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 94194,82 грн, у тому числі 82046,01 грн основний борг, 251,46 грн пеня, 9246,39 грн збитки від інфляції, 2650,96 грн 3% річних.

На обґрунтування позову позивач указував, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання у нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за договором № 5435. Відповідач не здійснювала своєчасної оплати, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість за послуги з теплопостачання за період із 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 року у сумі 82046,01 грн. Інфляційні втрати складають 9246,39 грн, відповідачу нараховано 3% річних у сумі 2650,96 грн та 251,46 грн пені. Загальна сума заборгованості становить 94194,82 грн.

Автозаводський районний суд міста Кременчука ухвалою від 25 червня 2025 року відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22 липня 2025 року відповідач подала до суду відзив, у якому зазначила, що умовами договору № 2638 від 02 жовтня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», визначений порядок, обсяги та умови постачання теплової енергії до належного їй нежитлового приміщення. Однак, починаючи з січня 2022 року, не зважаючи на укладений 02 жовтня 2020 року договір, та фактичну відсутність в належному їй вбудованому приміщенні офісу носіїв (батарей), по яким здійснюється теплопостачання, ОСОБА_1 були нараховані кошти за опалення на загальних підставах, передбачених для офісів. ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» наразі не ліквідоване, є діючим підприємством та продовжує фактично здійснювати послуги з теплопостачання, у тому числі і до належного ОСОБА_1 офісного приміщення. При цьому, ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» не входить структурно та не підпорядковане ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Відповідач вказує, що так як між нею та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відсутні договірні правовідносини, то останнє не може бути належним позивачем у справі. Окрім того, відповідач звернувся з клопотанням про залучення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» в якості третьої особи.

Ухвалою від 28 липня 2025 року суд задовольнив клопотання відповідача та залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», встановивши п`ятиденний строк з дня отримання копії позовної заяви для подання пояснень щодо позову.

01 серпня 2025 року ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» надала суду пояснення, в яких зазначило, що загальновідомим є факт, що навесні 2022 року за наслідками ракетних ударів ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» припинило надання послуг з постачання теплової енергії і гарячої води, у зв`язку з чим тимчасово надавачем послуг було визначено КП «Теплоенерго». З того часу договірні відносини між ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» та ОСОБА_1 відсутні, послуги не надаються, нарахування не здійснюються, заборгованість за надані раніше послуги перед ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» також відсутня.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Зокрема зауважили, що договірні відносини відповідача з ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» припинено ще в 2022 році; позивач є належним виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води; відповідач не зверталася в передбаченому законом порядку про зупинення постачання їй таких послуг, доказів відсутності постачання теплової енергії до належного на праві власності їй приміщення також не надала.

Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог з викладених у відзиві підстав. Також наполягав на існуванні договірних відносинах щодо теплопостачання з ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» та відсутності таких із ПОКВПТГ «Полтаваобленерго», у зв`язку з чим стверджував, що останнє не є неналежним позивачем у цій справі.

При цьому на запитання представника позивача щодо отримання від ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» відповідних актів, квитанцій щодо оплати його послуг, здійснення відповідачем оплати відповідних послуг на рахунок ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» з листопада 2022 року представник відповідача відповісти не зміг.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, заслухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII « Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII).

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилами частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що праву споживача на отримання належної якості житлово-комунальних послуг кореспондує обов`язок останнього оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01 липня 2020 року ОСОБА_1 придбала у власність вбудоване приміщення офісу загальної площею 56,0 кв м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період із 01 листопада 2022 року по 31 березня 2025 року станом на 01 травня 2025 року за договором № 5435 заборгованість становить 94194,82 грн, у тому числі 82046,01 грн основний борг, 251,46 грн пеня, 9246,39 грн збитки від інфляції, 2650,96 грн 3% річних.

За доводами відповідача, будь-які договірні відносини між нею та ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго» відсутні, а отже останнє не може бути належним позивачем у справі. Як докази наведених обставин надала суду, зокрема: договір № 2638 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 02 жовтня 2020 року, укладений між нею та ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», характеристику надання послуг з теплопостачання, обсяги теплового навантаження та теплопостачання, тарифи на теплову енергію, порядок розрахунків за спожиту теплову енергію.

Суд звертає увагу, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і діє станом на день розгляду справи.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України та в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку теплогенеруюче обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» повністю зруйновано, через що це товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.

Рішенням від 20 жовтня 2022 року за №1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука з покладанням відповідних обов`язків згідно чинного законодавства визначив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31 жовтня 2022 року № 1574 опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді розпочався з 01 листопада 2022 року.

Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води до квартир споживачів лівобережжя міста Кременчука з 01 листопада 2022 року.

Ураховуючи наведене, суд критично сприймає доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не було відомо про зміну надавача послуг з постачання теплової енергії, зокрема припинення надання цих послуг ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» ще в 2022 році.

Помешкання відповідача забезпечується послугами з теплопостачання без оформленого письмового договору, взаємовідносини між споживачем нежитлового приміщення з 01 листопада 2022 року врегульовано індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Доказів про те, що послуги не надавалися, матеріали справи не містять.

Позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість. Доказів щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями про надання неякісних житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять.

Відповідач наведені обставини не спростувала.

Заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків та суми заборгованості відповідач не висловила. Інших розрахунків, на спростування наданих позивачем, відповідач суду не надала.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду належних і допустимих доказів на спростування позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та встановлених судом обставин, а також на підтвердження недійсності фактичних договірних відносин.

Оскільки вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а факт існування заборгованості не спростований відповідачем, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову.

Окрім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 89, 258, 259, 263265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 94194 (дев`яносто чотири тисячі сто дев`яносто чотири) грн 82 коп., а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», , місцезнаходження: вул. Польська, буд. 2а, м. Полтава.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Т. М. Ковальчук