Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі судді Яровенко Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ПАТ «Страхова компанія «Уніка», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 листопада 2023 року в м. Київ сталося ДТП за участю ТЗ Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ), під керуванням водія ОСОБА_1 , ТЗ Форд (д.р.н. НОМЕР_2 ) та ТЗ Нісан (д.р.н. НОМЕР_3 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Форд (д.р.н. НОМЕР_2 ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №410010/4605/0000887.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 162 997,74 грн. на рахунок потерпілої особи, власника пошкодженого ТЗ Форд (д.р.н. НОМЕР_2 ). Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО».

08.01.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» виконала вимоги Закону та сплатило на користь ПрАТ «СК «Уніка» - 94 591,94 грн.

За таких обставин з винуватця ДТП підлягає стягненню сума що не покривається страховиком за умовами договору та згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження від 08 липня 2024 року направлялася разом з позовною заявою та доданими до неї документами на адресу зазначену у позові, однак конверт повернувся не врученим на адресу суду з приміткою Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 01 листопада 2023 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , автомобіля «Ford C-Max», державний номер НОМЕР_2 та автомобіля «Nissan X-Trail», державний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2023 р. відповідача ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford C-Max», державний номер НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до договору №410010/4605/0000887.

Водій пошкодженого автомобіля «Ford C-Max», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою №7 про подію з ознаками страхового випадку. Дана заява була розглянута та на її підставі ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 162 998,74 грн.

Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

Розрахунок страхового відшкодування було здійснено на підставі:

-Звіту №29917 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 13.12.2023р.;

-Страхового акту №7.

Відповідно до акту узгодження розміру страхового відшкодування № 7 сторони погодили розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, що становить 162 998,74 грн.

Згідно страхового акту № 7 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 162 998,74 грн, що підтверджується платіжним дорученням №129938.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП власника автомобіля «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до поліса №214631690.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР №214631690 ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ВУСО» становить - 160 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн.

08 січня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» виконало вимоги Закону та сплатило на користь ПрАТ «СК «Уніка» - 94 591,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1678.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була І заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, оскільки страховик за полісом виплатив страхове відшкодування, він виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а суму несплаченої частини відшкодування зобов`язаний відшкодувати саме відповідач.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Уніка» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ФОП ОСОБА_3 укладений договір доручення №1 ВНМ на правові (юридичні - консультативні) послуги)

За цим договором довіритель доручає а повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя вчинити юридичні дії щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб, до яких довіритель маж права вимоги відповідно до законодавства України.

01 листопада 2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ФОП ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 до Договору доручення №1 ВНМ від 01 листопада 2023 року, якою пункт 2.2.1. основного договору викладено в наступній редакції: «з метою виконання обов`язків передбачених договором повірений має право залучати до виконання покладених на нього обов`язків про надання правової допомоги адвокатів, адвокатських бюро чи адвокатські об`єднання на договірних засадах.»

02 листопада 2023 року між Адвокатським бюро «Білий» та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір №2/23ю про надання правової допомоги.

Згідно акту (звіту) прийому-передачі наданих послуг №1/34882 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 01 листопада 2023 року, Адвокатським бюро «Білий» надано правову за позовом ПрАТ «СК «Уніка» до ОСОБА_1 на загальну суму 8000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17. «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄCIIJI. присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те. що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, з огляду на долучений стороною обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про обґрунтованість таких вимог позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 993, 1166, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст. 8, 9, 20, 27 Закону України «Про страхування», ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму страхового відшкодування в розмірі 68 406 (шістдесят вісім тисяч чотириста шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Дані сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6-В, корп. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31.

Суддя Н.О. Яровенко