ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/247/25

Головуючий у першій інстанції Чигвінцев М. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1319/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2025 року, суддя Чигвінцев М.С., місто Сновськ.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №476753-КС-001 про надання кредиту від 08.10.2023, що становить 40 080,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 29 021,09 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1 059,35 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.10.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №476753-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами договору позивач надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Зазначає, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачу в розмірі 10000 грн., шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вказаним договором, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 2 170,00 грн. У зв`язку з чим станом на 08.02.2025 виникла заборгованість у розмірі 40 080,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Сновського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2025 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що відповідно ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів про надання споживчого кредиту, застосовуються положення про несправедливі умови, щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що заявлена позивачем сума до стягнення у розмірі 29 021,09 грн за прострочені відсотки суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, оскільки тіло кредиту становить лише 10 000,00 грн.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань після спливу строку кредитування, задоволенню не підлягають, оскільки строк дії договору укладеного між сторонами становить 24 тижні, тобто з 08.10.2023 по 24.03.2024. Умовами договору право позивача нараховувати проценти за користування кредитом та пені після закінчення строку кредитування, не передбачено. Зазначає, що в межах строку кредитування позивачем було нараховано 3 343,41 грн. з яких відповідач сплатив 1 729,35 грн процентів за користування кредитом виходячи із зниженої процентної ставки.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-ти денний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з цим, відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів в сумі 29 021,09 грн, які за своєю юридичною природою є пенею.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ставить під сумнів відповідність поданої паперової копії договору №476753-КС від 087.10.2023 та зазначає, що до суду не подано оригіналу письмового доказу, а тому такий доказ не може братися судом до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.

Встановлено, що на вебсайті позивача в мережі Інтернет ОСОБА_1 зайшов в особистий кабінет, заповнив анкету клієнта, у якій вказав суму бажаного кредиту, електронну адресу, номер мобільного телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів, що підтверджується візуальною формою послідовності дій та витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com / (а.с. 43, 41-42).

08.10.2023 між ТОВ «Бізнес позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір №476753-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (а.с. 26-30).

Даний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-4989.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 договору строк, на який надається кредит 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом складає: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Комісія за надання кредиту складає 1 500 грн (п. 2.5). Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з пунктами 2.7, 2.11 договору термін дії договору, дата повернення кредиту - до 24.03.2024 року.

Згідно пункту 2.8 орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 26 040,00 грн.

Відповідно до пункту 2.9 орієнтовна реальна річна процентна ставка; 9249,88 процентів.

Відповідно до пункту 2.12 договору мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Згідно з пунктом 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у пункті 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору.

У пункті 3.2.2. договору сторони погодили, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3. та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Відповідно до пункту 3.2.4. договору у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абзаці 2 пункту 1 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника.

Згідно з пунктом 4.3.4. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.

У пункті 7.4.4 договору зазначено, що позичальник ознайомився з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погодився неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.

08 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було підписано прийняття (акцент) пропозиції (оферти) укласти Договір № 476753-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 36-40) та пропозицію (оферта) укласти Договір № 476753-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 31-35).

З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» вбачається, що 08.10.2023 ТОВ «Бізпозика» було перераховано ОСОБА_1 , згідно з договором № 476753-КС-001 від 08 жовтня 2023 року, на вказану відповідачем номер картки № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 10 000,00 грн (а.с. 44).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №476753-КС-001 від 08.10.2023 вбачається, що станом на 08.02.2025 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 40 080,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 29 021,09 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1 059,35 грн. Згідно розрахунку вбачається, що відповідачем 22.10.2023 здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2 170,00 грн. (а.с. 20-22 зворот).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі підтверджено наданими позивачем доказами. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору, зокрема ставили під сумнів правильність розрахунку.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір нарахованих процентів є надмірним, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем у встановленому законодавством порядку погоджений розмір процентів за користування кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем були нараховані проценти за користування кредитом та пені після закінчення строку кредитування, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки сума заборгованості по процентам нараховувалась в межах строку дії договору з 08.10.2023 по 24.03.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

Доводи апеляційної скарги про те, що на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-ти денний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з цим, відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів в сумі 29 021,09 грн, які за своєю юридичною природою є пенею, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи ґрунтуються на довільному тлумаченні правових норм, а проценти є платою за користування кредитними коштами.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано доказів, що кредитний договір від 08.10.23 року між сторонами не був укладений або укладений на інших умовах.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: