Справа № 946/2836/24
Провадження № 2/946/1437/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 на часвідкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 3,61 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області №392/02-14 від 27 березня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки заява про прийняття спадщини подана після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що баба мешкала поруч, але вона хворіла і ОСОБА_7 забрав ОСОБА_8 до себе й вони постійно проживали на часвідкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Всі витрати на поховання ОСОБА_9 ніс ОСОБА_7 .

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 3,61 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059 на підставі Деражвного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №052218 від 27 квітня 2004 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02 листопада 2011 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 371, ОСОБА_5 заповів належну йому земельну ділянку площею 3,61 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №052218 від 27 квітня 2004 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77330294 від 14 червня 2024 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_5 від 02 листопада 2011 року, зареєстрований за № 371, не змінювався та не скасовувався.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 25 грудня 1962 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено довідкою №1122, виданою 15 квітня 2015 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,61 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059, яку вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_5 , але не оформила належним чином своїх спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02 листопада 2011 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 372, ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,68 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0074 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №052219 від 27 квітня 2004 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 30 травня 2014 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 49, ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 30 травня 2014 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 50, ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,68 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0074 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №052219 від 27 квітня 2004 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином встановлено, що спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 та складається з земельної ділянки площею 3,61 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059, залишилось незаповіданим.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 15 квітня 1966 року Оернянським сільським ЗАГС Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області №392/02-14 від 27 березня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки заява про прийняття спадщини подана після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 3,61 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0059.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 07 жовтня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар