провадження № 2/208/1378/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики №4131352 в розмірі 31400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики № 4131352 від 24.12.2023 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 8000,00 грн строком дії договору 30 днів, відсоткова ставка за договором 3% за один день користування кредитом протягом дії договору та 3,5 % пеня в день. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників №24 від 16.05.2024 року і до ОСОБА_1 . В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 31400,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23400,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 31400,00 грн

2. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи.

10.12.2024 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В ній позивач також просить розглядати справу без участі його представника.

10.12.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям справу передано в провадження судді Кузнецовій А. С.

03.02.2025 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.07.2025 року від відповідача надійшли письмові пояснення щодо позову.

3. Позиція позивача

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» у своїй позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 31400,00 грн. заборгованості за договором позики №4131352, укладеним відповідачем з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеному кредитодавцем з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до розділу 2. Договору, сума позики складає 8000,00 грн., строк дії договору 30 днів, відсоткова ставка за договором 3% за один день користування кредитом протягом дії договору та 3,5 % пеня в день.

Згідно розділу 1 договору кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника .

Відповідно до розділу 4 договору, проценти нараховуються щоденно, включаючи день отримання та день повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 днів зі спливу первісного строку користування позикою.

У відповідності до умов цього договору та згідно Реєстру передачі прав вимоги позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 31400,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23400,00 грн - сума заборгованості за відсотками

В якості правового обґрунтування своїх вимог позивач посилається на таки правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією із таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом».

4. Позиція відповідача

У своїх письмових поясненнях в відповідач не заперечує проти того, що ним дійсно укладався з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір і отримання ним кредитних коштів, але позовні вимоги в частині нарахування штрафних санкцій не визнає і просить відмовити в їх задоволенні з посиланням на таке.

1. У відповідності з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

2. Мотивуючи своє непогодження з позовними вимогами, відповідач вказує, що він є діючим військовослужбовцем ЗСУ і проходить військову службу під час дії правового режиму військового стану. Договір позики не враховує особливий статус відповідача як військовослужбовця.

3. На думку відповідача, при заміні сторони у зобов`язанні інша сторона повинна певною мірою приймати у цьому участь. А тому ризик виконання боржником зобов`язання старому кредитору несе первісний кредитор.

4. Щодо заявлених позивачем судових витрат, заперечував проти покладення на нього судових витрат, оскільки він є діючим військовослужбовцем ЗСУ і проходить військову службу під час дії правового режиму військового стану. Просив не покладати на нього витрати, враховуючи його статус та відсутність підстав для задоволення основної частини позовних вимог.

5. Обставини, встановлені судом

Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики № 4131352 від 24.12.2023 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 8000,00 грн строком дії договору 30 днів, відсоткова ставка за договором 3% за один день користування кредитом протягом дії договору та 3,5 % пеня в день (копія договору про надання споживчого кредиту а.с.6-8)

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеному кредитодавцем з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ»(копія договору факторингу а.с.10-11).

У відповідності до умов цього договору та згідно Витягу з додатку до договору факторингу №14/06/21, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 31400,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23400,00 грн - сума заборгованості за відсотками (витяг а.с.16)

Позивачем надано розрахунок заборгованості, здійснений за період з 16.05.2024 р. по 31.10.2024 р., відповідно якого позивачем нарахувань за договором не проводилось. Сума заборгованості є незмінною після передачі за договором факторингу і складає 31400,00 грн.

Позивач посилається на те, що Позичальник умови договору не виконав, кредит не сплатив, а тому має повернути отриману у кредит грошову суму і проценти за користування кредитними коштами.

6. Правова площина розв`язання спору та висновки суду щодо заявлених вимог

Виходячи із змісту статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд при розгляді справи керується принципом верховенства права і на цієї основі надає оцінку доказам, наведеним сторонами на обгрунтування своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК (Диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, на виконання вимог статті 264 ЦПК при вирішенні питання, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, суд керується принципом «суд знає закон», про необхідність застосування якого йдеться у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 р. у справі № 759/20387/18:

«... суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини».

(Аналогічну правову позицію викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17).

Суд вважає встановленими таки обставини.

Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики № 4131352 від 24.12.2023 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 8000,00 грн строком дії договору 30 днів, відсоткова ставка за договором 3% за один день користування кредитом протягом дії договору та 3,5 % пеня в день (копія договору про надання споживчого кредиту а.с.6-8)

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеному кредитодавцем з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ»(копія договору факторингу а.с.10-11).

Позичальник повністю умови договору не виконав, кредит не сплатив.

Розглядаючи справу, суд також керується положеннями спеціальних законів, які регламентують спірні правовідносини: Закон України «Про споживче кредитування» та Закон України ««Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Виходячи із складу позовних вимог, суд приходить до таких висновків.

Щодо вимоги про стягнення суми кредиту (тіла кредиту).

Відповідно до наданого позивачем Розрахунку заборгованості ця сума дорівнює 8000,00 грн., що не заперечується і самим відповідачем.

Відповідачем під час дії строку кредитного договору платежів на погашення заборгованості по тілу кредиту не здійснювалось. Тому, Розрахунок позивача у цієї частині не викликає сумніву і його вимоги грунтуються на положеннях статей 514, 526, 625, 1054 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 цього Кодексу встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина перша статті 1054 ЦКУ встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стосовно вимоги про стягнення процентів.

Що стосується вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами, встановлених розділом 2 договору позики № 4131352 (3 % в день), то суд вважає порядок та розмір їх встановлення такими, що відповідають як загальним, так й спеціальним правовим нормам.

Проте, позивачем не враховані спеціальні пільги для деяких категорій споживачів. Так, пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідачем разом з письмовими поясненнями на позов надано довідку №269 від 07.03.25р., виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , про те, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції та у захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 26.06.2019 р. по 01.05.2024 р. А відповідно до довідки №268 від 07.03.25р., виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 з 01.01.2025 р. по теперішній час (а.с.39, 40).

Тобто, на день укладання договору позики відповідач мав статус діючого військовослужбовця.

У письмових поясненнях на позов відповідач посилається на те, що у відповідності з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Але це зауваження позивача є безпідставним, оскільки неустойка (штраф, пеня) позивачем не нараховувались.

Також відповідач вважає, що при заміні сторони у зобов`язанні інша сторона (боржник) повинна певною мірою приймати у цьому участь. А тому неповідомлення боржника у письмовій формі про заміну кредитора приводить до недійсності вимог нового кредитора, якій не надав жодної додаткової угоди до договору факторингу.

Суд зауважує, що згідно до статті 516 ЦКУ заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Невиконання цієї вимоги породжує наслідки, які передбачені у частині другій цієї статті. А саме, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна, частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. В позовній заяві заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача.

Згідно довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції та у захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 26.06.2019 р. На даний час він є військовослужбовцем за контрактом (а.с.39-40)

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ст.141ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Суд установив, що ОСОБА_1 відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду цієї справи, з огляду на що судовий збір підлягає стягненню з державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в розмірі 25,47% від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 771,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525,526, 530, 536, 631, 1046,1050 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273, 280, 283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», :

- заборгованість за договором позики №4131352 в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , 25,47 % витрат по сплаті судового збору в розмірі 771 (сімсот сімдесят одна) гривня 23 копійки, сплаченого за подання до суду позову.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.09.2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя А.С. Кузнєцова