07.10.25 Справа №469/1293/23
2-п/469/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Тавлуй В.В.,

за участю секретаря судового засідання Надич В.В.,

учасники справи:

представник позивача - не з`явилася,

відповідач ОСОБА_1 - не з`явилася,

представник відповідача адвокат Балабан В. П. - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Балабана Валентина Петровича про перегляд заочного рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2024 року у цивільній справі №469/1293/23 (провадження 2/469/237/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в:

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Балабан Валентин Петрович року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2024 року у цивільній справі №469/1293/23 (провадження 2/469/237/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, у якій просив суд вказане рішення переглянути і скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що Вимоги стягувача є необґрунтованими, а тому заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки стягувачем заявлена вимога про стягнення боргу з ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015 по 01.08.2021 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2012 року у справі № 784/1159/13 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАІІК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, залишеним рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02 квітня 2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки без змін, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКЛМОК04040005 від 20 квітня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 , звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 20.04.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В., а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Даним рішенням суду було встановлено, що відповідно до довідки "ЖЕК-10" від 28.08.2008 року за №8942, у квартирі АДРЕСА_1 , з 15.08.2008 року, тобто за адресою іпотечного майна, його власник ОСОБА_1 не була зареєстрована і не проживала.

Крім того, згідно рішення Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у справі №487/3582/16-ц від 05.10.2017 року у цивільній справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про виселення - апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про виселення - закрито, у зв`язку із тим, що судом установлено, що ОСОБА_1 станом на жовтень 2017 року не зареєстрована і не проживала у квартирі, що є предметом іпотеки.

Згідно рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.03.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції, Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_1 , ПАТ «Лакталіс_Миколаїв»., ПАТ «КБ «Надра», ПАТ «Райфайзен Банк «Аваль» про скасування арешту нерухомого майна, скасовані арешти накладені на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та знято арешт з даної квартири. Підставою подачі позовної заяви, як вбачається зі змісту рішення суду, стало те, що Банк не може скористатися своїм правом іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру.

Після зняття арешту, як стверджує ОСОБА_1 квартира, в якій вона взагалі не проживала, була продана банком ПАТ КБ «ПриватБанк» іншій особі.

Таким чином, посилання заявника ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" на наявну за ОСОБА_1 заборгованість зі сплати за спожиту теплову енергію за прострочений період 01.01.2015 - 01.08.2021 року є безпідставною, оскільки в зазначений період часу ОСОБА_1 не була зареєстрована і не проживала у квартирі АДРЕСА_1 , на квартиру було накладено арешт, який з метою продажу квартири іпотекодержателем - ПАТ КБ «ПриватБанк» судом було скасовано, що підтверджується вищевказаними рішеннями суду.

Вказане рішення відповідачем отримано 02.11.2024 року від працівника Укрпошти Миколаївського району, Миколаївської області із відсутньої можливості доставки пошти у відділення сіл району.

Крім того, відповідач є інвалідом 2 групи, позбавлений можливості рухатись, хворіє онкологічним захворюванням, через що змушений часто проводити час в лікарнях. Тому із приведення вище об`єктивних причин, відповідач не володів інформацією, про час призначення судових засідань, і не міг надати суду документи, що ставить під сумнів вимоги позивача, так як з 2014 року відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1 .

Посилаючись на наведені обставини представник відповідача просить задовольнити заяву.

У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності та задоволення заявлених вимог.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з заявою про перегляд заочного рішення та матеріалами справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Крім того, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення.

Лише за сукупності цих двох умов може бути встановлено наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Згідно із ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.11. ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи судом відкрито провадження у справі 10.10.2024 року та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження.

Про дату, місце, і час судового засідання відповідачка повідомлялася неодноразово у порядку, встановленому ст.128 ЦПК України однак, у судові засідання не з'являлася, доказів поважності

Разом з тим, за змістом п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не є перешкодою для розгляду справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

У зв`язку з цим, відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), судом було ухвалено заочне рішення у даній справі.

Ухвалюючи заочне рішення у справі 11 червня 2024 року року суд виходив з того, що відповідачка у судове засідання поторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в порядку, передбаченому законом (а.с.37, 38, 40).

Разом із тим, з`ясування лише причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про перегляд заочного рішення доводи заявника в її обґрунтування зводяться до незгоди з висновками суду, та з обставинами, встановленим судом, відповідно до яких судом прийнято рішення, яке заявник просить скасувати.

Заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч.1ст.288 ЦПК України не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст.76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення від 11 червня 2024 року.

Доводи заяника щодо того, що відповідачка не є власником квартири АДРЕСА_1 спростовуються дослідженою судом Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9), згідно з якою квартира за адресою: кв. АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 (1/1 частка).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд немає законних підстав для скасування заочного рішення, а тому, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 287, 288 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Балабана Валентина Петровича про перегляд заочного рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2024 року у цивільній справі №469/1293/23 (провадження 2/469/237/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя: