Дата документу 07.10.2025 Справа № 334/2008/25
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/2008/25 Пр. № 22-ц/807/1364/25Головуючий у 1 інстанції: Фетісов М.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРІМАРІУС» (надалі - ТОВ «ПРІМАРІУС») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-4), в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 11290,45 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що у період з 17 січня 2023 року по 16 січня 2025 року знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ПРІМАРІУС», 16 січня 2025 року був звільнений. В день його звільнення, відповідачем, в порушення статті 116 КЗпП України, не було повідомлено про суми заборгованості з заробітної плати, які належать до виплати. 21 січня 2025 року ним до відповідача подана заява про повідомлення суми заборгованості з заробітної плати, яку він повинен отримати, яка була проігнорована. Згідно з випискою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідачем нарахована, але не виплачена сума: - за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн. (без податкових відрахувань), - за січень 2025 року в сумі 5465,60 грн. З урахуванням податкових відрахувань відповідачем не виплачена заробітна плата за листопад 2024 року в сумі 6820,85 грн. та за січень 2025 року в сумі 4345,15 грн., що загалом становить 11290,45 грн. Факт не виплати заробітної плати за листопад 2024 року та січень 2025 року підтверджується випискою з AT «ОЩАДБАНК» по картковому рахунку. Неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, але до сьогоднішнього дня заробітна плата так і не виплачена.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Фетісова М.В. (а.с.34). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.36) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ст. 82 ч. 3 ЦПК України).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.43) витребувано у Державної податкової служби України шляхом самостійного доступу до ДРФО відомостей про джерела та суми доходів за період з 01.10.2024 до 31.03.2025, отриманих позивачем ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2025 року (а.с.45-47) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ПРІМАРІУС» (4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 5465,60 грн. подальшим утриманням податків та обов`язкових платежів.

У позові в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ПРІМАРІУС» (4) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 586,33 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с.52-55) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн. та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн.

В автоматизованому порядку 09.06.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.57). Ухвалою апеляційного суду від 10.06.2025 року (а.с.58) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 17.06.2025 року (а.с.61). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 18.06.2025 року (а.с.62), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.63).

Оскільки, згідно зі ст. 274 ч.1 п.2 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 11290,45 грн. а.с.3), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ТОВ «ПРІМАРІУС» (якій є зареєстрованою юридичною особою станом на на час перегляду цієї справи апеляційним судом у тому числі - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 07.10.2025 року а.с. 69-72) не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі у встановлений апеляційним судом 15-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі (довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет 19.06.2025 року о 19:57:58 (а.с.64) по 05.07.2025 року включно та взагалі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, проте має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 07 липня 2025 року по 14 серпня 2025 року включно (а.с.66).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позову позивача в частині, погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 і лише в оскаржуваній ним частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача у цій справі.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення… (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі в оскаржуваній частині в частині стягнення заробітної плати за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн., керувався ст. ст. 3-4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268,279 ЦПК України та виходив із такого.

Заробітна плата позивачу за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн. відповідачем не виплачена, що підтверджується відповіддю № 1371369 від 13.05.2025 з ДРФО (а.с. 44-44зворот).

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивач звернувся з цим позовом до суду 13.03.2025 року (а.с.1) по закінченню строку, передбаченого частиною першою статті 233 КЗпП України для вимог про стягнення заробітної плати. Поважність причин пропуску позивачем зазначеного строку матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні позову в частині стягнення заробітної плати за листопад 2024 року в сумі 8579,68 грн. необхідно відмовити.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Проте, рішення суду першої інстанції вказаним вимогам у цій справі в оскаржуваній частині не відповідає.

Так, хоча суд першої інстанції правильно встановив, що право позивача на заробітну плату за листопад 2024 року у розмірі 8579,68 грн. порушено, остання відповідачем на користь позивача у добровільному порядку на час розгляду цієї справи судом не виплачена (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані). Відповідач заяви про застосування позовної давності суду першої інстанції у цій справі не подавав. Однак, позовна давність у трудових відносинах застосовується судом незалежно від наявності (відсутності) заяви відповідача про застосування останньої.

Проте, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що хоча заробітна плата відповідачем позивачу за листопад 2024 року у розмірі 8579,68 грн. дійсно первісно мала бути виплачена в силу вимог ст. 115 КЗпП України не пізніше грудня 2024 року.

Однак, враховуючи звільнення відповідачем позивача у подальшому за згодою сторін лише з 16.01.2025 року, остаточний строк для виплати цієї заробітної плати за листопад 2024 року, яка вже стала заборгованістю відповідача перед позивачем з заробітної плати, та, відповідно, сумою, що належала позивачу при звільнення в силу вимог ст. 116 КЗпП України, настав лише в день звільнення 16.01.2025 року (наказ, копія а.с. 20).

У даному випадку перебіг 3-місячного строку звернення до суду позивача у цій справі почався з наступного дня (тобто з 17.01.2025 року) після звільнення позивача відповідачем 16.01.2025 року, як настання події, з якою пов`язано його початок (остаточна дата виплати цієї заробітної плати за листопад 2024 року, яка вже стала заборгованістю з заробітної плати, та, відповідно, яка стала сумою для виплати при звільненні, про не виплату якої остаточно, та, відповідно, про порушення свого права на яку, позивач дізнався остаточно саме в день його звільнення 16.01.2025 року), та збігав лише 16.03.2025 року відповідно.

Поте, позивач у цій справі звернувся до суду з вищезазначеним позовом про її стягнення у тому числі раніше - 13.03.2025 року (а.с. 1), тобто з дотриманням 3-місячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 233 КЗпП України (в редакції із змінами, внесеними Законом України від 01.07.2022 року № 2352-ІХ).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, позивачу не потрібно було просити у цій справі суд першої інстанції поновлювати його строк на подачу його позову в оскаржуваній частині.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2025 року в оскаржуваній частині в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 8579,68 грн. у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови; стягнути з ТОВ «ПРІМАРІУС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 8579,68 грн. з подальшим утриманням податків та обов`язкових платежів.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача, який в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору у цій справі, в оскаржуваній частині рішення, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору 1162,82 грн. (розрахунок: судовий збір за позов позивача в частині відмови у суді першої інстанції у розмірі 465,13 грн. (розрахунок: 1211,20 грн. судовий збір за весь позов стягнутий судом першої інстанції судовий збір за позов в частині задоволення 586,33 грн.) + судовий збір в частині відмови за апеляційну скаргу у розмірі 697,69 грн. (розрахунок: судовий збір за позов в частині відмови 465,13 грн. *150%/100% ).

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2025 року в оскаржуваній частині в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 8579,68 грн. у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРІМАРІУС» (4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 8579,68 грн. з подальшим утриманням податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРІМАРІУС» (4) на користь держави судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору 1162,82 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного оскарження, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 07.10.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А. Трофимова Д.А.