Провадження № 2/369/8114/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області представник позивача ОСОБА_1 адвокат Власюк Катерина Петрівна звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 квітня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 335, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 22 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві актовий запис №3008 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 09 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області актовий запис №114.

Спільне життя подружжя не склалося. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, при цьому через канцелярію суду представник позивача подала заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

У судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися, однак через канцелярію суду представник відповідача подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі та у відсутності відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 квітня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 335, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 22 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві актовий запис №3008 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 09 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області актовий запис №114.

За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн 60 коп., а 50 відсотків, що становить 605 грн 60 коп., стягнути на її користь з відповідача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Власюк К.П. укладено договір про надання правової допомоги №2025/06/29 від 02 червня 2025 року, що підтверджується долученою копією ордеру на надання правничої (правової) допомоги.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що на обґрунтування вартості правничих послуг стороною позивача надано лише копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 02 червня 2025 року, суд зазначає, що стороною не надано належного документального підтвердження (квитанції, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку) оплати витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у стягненні заявлених стороною витрат на правничу допомогу, у зв`язку з недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 213, 218, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У ХВ А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 квітня 2001 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 335, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_5 50 відсотків судового збору, сплаченого під час подання позову згідно з квитанції № 6693-7060-4001-5443 від 13.06.2025 року, що становить 605 грн 60 коп.

У іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КОЗАК