Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/617/25
Провадження № 2/935/200/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем-Криворучко Я.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, в результаті заподіяння тілесних ушкоджень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в обґрунтування якого вказав, що 08 вересня 2024 у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_2 , в результаті якого останній наніс один удар кулаком правої та один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_1 . Згодом конфлікт продовжився та ОСОБА_2 наніс ще 2 удари кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_1 , в результаті чого останній впав на землю, а ОСОБА_2 наніс ще три удари кулаком в обличчя позивача. В резульаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, забійної рани на спинці носа справа, а також синців на повіках лівого ока і в лівій виличній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. 20 грудня 2024 вироком судді Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. ОСОБА_2 повністю та беззастережно вину визнав, станом на дату подання позовної заяви вирок набрав законної сили. В результаті заподіяння тілесних ушкоджень позивач отримав ряд тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що свідчить про те, що він зазнав значного фізичного болю, що є моральною шкодою в розумінні ст. 23 ЦК України. У зв`язку з вимушеним лікуванням позивачу доводилося витерплювати болісні та діагностичні процедури, отримувати медикаментозне неприємне лікування. Впродовж всього лікування позивач почувався незручно, з необхідністю пристосовуватись до негативних умов існування. Щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої дії, негативні переживання та спогади, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів в області носу, де був перелом. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу ( на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Крім того, саме через дії ОСОБА_2 позивач змушений був прикладати додаткові зусилля для організаціяї свого життя, зокрема позичити кошти в знайомих для можливості вилікувати себе та для проживання, так як останній взагалі ніяким чином матеріально та фінансового не допоміг позивачу. Виходячи із вказаного та враховуючи характер, та тривалість душевних страждань, нервових переживань, істотності недоотриманих благ, компенсація за моральну шкоду позивачу, за шкоду внаслідок втраченого здоров`я, суму якої з врахуванням принципу розумності та справедливості оцінює в 30 000, 00 грн. Також, просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

21 березня 2025 року Коростишівським районним судом Житомирської області відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач 25.04.2025 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 577.

Суд, дослідив надані докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог та дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2024 року (справа №935/3336/24) у кримінальному провадженні № 0000151 від 20.09.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходжів громадян, а саме у сумі 850,00 грн.

Вказаний вище вирок набрав законної сили 02 лютого 2025 року, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зі змісту вироку вбачається, що 08 вересня 2024 у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_2 , в результаті якого останній наніс один удар кулаком правої та один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_1 . Згодом конфлікт продовжився та ОСОБА_2 наніс ще 2 удари кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_1 , в результаті чого останній впав на землю, а ОСОБА_2 наніс ще три удари кулаком в обличчя позивача. В резульаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, забійної рани на спинці носа справа, а також синців на повіках лівого ока і в лівій виличній ділянці, які відносяться до категорії ліегких тілесних ушоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Також, у вказаному вироку зазначено, що ОСОБА_2 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника Міхенка С.С., беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, погодивсь із встановленими досудовим розслідуванням обставинами їх вчинення.

Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Положеннями статті 23 ЦК України, визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка склалась в цій сфері, а саме, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом і у практиці ЄСПЛ приймаються до уваги різні обставини як такі, що заподіюють моральну шкоду: незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго; глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим невиконанням судового рішення; розчарування тощо (Мілазі проти Республіки Італії від 25.06.1987 р., Лопес Остра проти Іспанії від 09.12.1994 р., Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації від 13.07.1983 р., Жовнер проти України від 29.06.2004 р., Полтораченко проти України від 18.01.2005 р.).

Дослідивши матеріали даної справи, суд враховує обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативні наслідки, пов`язані з короткочасним розладом здоров`я, що відобразилось в негативних переживаннях та спогадах, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну.

Крім того, позивач змушений був прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, пристосовуватись до негативних умов існування, проходити медикаментозне лікування, що спричинювало біль, незручності та негативні відчуття.

Зважаючи на викладене вище, та те, що відповідач відзиву, будь-яких інших заяв, клопотань чи заперечень до суду не направив, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути на користь позивача, виходячи з вимог закону, завданих позивачу страждань, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, слід визначити в розмірі 30 000 грн., що, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих йому моральних страждань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді.

В матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 10.03.2025 року, акт приймання-передачі правової допомоги за договором про надання правової допомоги, а також на підвердження оплати послуг адвоката долучено копію платіжної інстуркції № 1.103937745.1 на загальну суму - 5000 грн., які позивач фактично сплатив адвокату у зв`язку з розглядом даної справи. Тому, виходячи із критерію розумності, реальності адвокатських витрат, категорії справи, розгляд якої здійснювався у спрощеному провадженні, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу є обгрунтованим.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 18, 76-83, 89, 95, 141, 258, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в якості вішкодування моральної шкоди в результаті заподіяння тілесних ушкоджень 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 5000,00 грн

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО