Номер провадження: 22-ц/813/311/25
Справа № 495/4756/22
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2022 року

у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька долина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельні ділянки,

встановив:

У липні 2022 року позивач ТОВ «Козацька долина» звернулась до суду із вказаним вище позовом, у якому просило визнати за ТОВ «Козацька долина» право власності на:

1. земельну ділянку, якою позивач користується на підставі державного акту на право колективної власності серії ОД № 05-02 від 27 листопада 1995 року, земельна ділянка площею 19,034 га, кадастровий номер :01:002:1907, розташована Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке;

2. земельні ділянки, якими позивач користується на підставі державного акту на право постійного користування серії ОД № 05-07 від 27 листопада 1995 року:

- площею 13,6743 га, кадастровий номер :01:002:1909, розташована Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке;

- площею 56,3214 га, кадастровий номер :01:002:1905, розташована Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке;

- площею 13,7531 га, кадастровий номер :01:002:1910, розташована Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке;

- площею 0,2114 га, розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0195;

- площею 4,4117 га, розташована АДРЕСА_2 ;

- площею 3,3601 га, розташована АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:001:0778;

- площею 1,20 га, розташована АДРЕСА_2 ;

- площею 2,3050 га, розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:001:0080.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 листопада 1995 року Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-05-02, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2, відповідно до якого КСП «Україна» передано у колективну власність земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва площею 3635,7 га. У власність передано земельні ділянки №№ 2,3,4,7,9,10,12,13,15,18,19,20,21,22,25.

27 листопада 1995 року Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Державний акт на право постійного користування землею Серія ОД-05-07, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 7, відповідно до якого КСП «Україна» передано у постійне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва площею 525 га. В постійне користування передано земельні ділянки № 1,5,6,8,11,14,16,17,23,24,26,27.

ТОВ «Козацька долина» є правонаступником прав і обов`язків колективного сільськогосподарського підприємства «Україна».

Чинність державних актів на право колективної власності на землю, на право постійного користування земельною ділянкою виданих до введення у дію Земельного кодексу України 2001 року, підтверджено рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року по справі №1-17/2005, в п.п. 5.2, 5.6 якого роз`яснено, що «...стосовно права постійного користування земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований статтями 13, 14, 41,55 Конституції України (254к/96-ВР ).

Отже, з ТОВ «Козацька долина», набуло право колективної власності на земельні ділянки площею 3635,7 га, з яких в даний час залишилось в колективній власності землі, які не паювались для сільськогосподарського виробництва площею 19,034 га та права постійного користування земельними ділянками для сільськогосподарського виробництва площею 83,7488 га. та для обслуговування будівель та споруд площею 10,2882 га.

Співвласники майна колишнього КСП «Україна» не приймали рішення про добровільну відмову від права колективної власності на землю та права постійного користування земельними ділянками в користь держави, рішення про примусове припинення права колективної власності на землю теж не приймалось.

ТОВ «Козацька долина» не давала згоди на вилучення із його користування в користь держави земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні.

Таким чином, правових підстав для передачі земель колективної власності і земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні ТОВ «Козацька долина» у державну власність не було.

На наданий час ТОВ «Козацька долина» відкрито та безперешкодно користується вказаними спірними ділянками.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Козацька долина» задоволено у повному обсязі.

У апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме розгляд позовних вимог за неналежного суб`єктного складу відповідачів, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позову з підстав наведених в оскаржуваному рішенні, просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог та допустити поворот виконання рішення суду, а саме в порядку повороту виконання рішення суду скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- № 65047276 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066468 на земельну ділянку площею 19,034 га з кадастровим номером :01:002:1907 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- № 65047348 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066523 на земельну ділянку площею 13,6743 га з кадастровим номером :01:002:1909 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ().

- № 65046681 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066347 на земельну ділянку площею 56,3214 га з кадастровим номером :01:002:1905 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ().

- № 65047225 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066418 на земельну ділянку площею 13,7531 га з кадастровим номером :01:002:1910 (реєстраційний номер нерухомого майна 108) за ТОВ «Козацька Долина» ().

- № 64996383 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970943 на земельну ділянку площею 3,3601 га з кадастровим номером :01:001:0778 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ().

- № 64936346 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970919 на земельну ділянку площею 0,2114 га з кадастровим номером :02:002:0195 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ().

- № 64936245 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970862 на земельну ділянку площею 2,305 га з кадастровим номером :02:001:0080 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ().

Скаржник зазначає, що на день ухвалення рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом по справі № 495/4756/22 всі 9 земельних ділянок (7 сформованих та 2 не сформовані) належали на праві комунальної власності Старокозацькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 06.09.2012 року, акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатоком до акта, серія та номер: б/н від 06.06.2018 року, видавник начальник ГУ Держгеокадастру в Одеській області і голова Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, наказу про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну № 15-3564/13-18-СГ від 05.06.2018, видавник ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

З урахуванням викладеного, ТОВ «Козацька Долина», пред`являючи до суду позовну заяву про визнання права приватної власності на зазначені земельні ділянки, фактично оспорило право комунальної власності Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, не визначивши її, однак, як відповідача у справі.

При цьому, Одеською обласною прокуратурою встановлено, що ТОВ «Козацька Долина» на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27.07.2022у справі № 495/4756/22 зареєстровано за собою право приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:1907, :01:002:1909, :01:002:1905, :01:002:1910, :02:002:0195; :01:001:0778, :02:001:0080.

Таким чином, на підставі оспорюваного рішення суду з комунальної власності Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області фактично вибули земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 114,3 га всупереч положенням ст. 116 ЗК України та поза волею її законного власника.

Голова Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Бойко Вадим надіслав на адресу заяву про розгляд справи без її участі.

Представник скаржника прокурор Капустін М.В. доводи та вимог апеляційної скарги підтримав. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, із заявами (клопотаннями) про відкладення розгляду справи не зверталися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним нормам оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Козацька Долина», суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка колективної власності, що належала КСП «Україна» на підставі державного акта на право колективної власності на землю, перейшла у власність правонаступника тобто позивача у справі.

При цьому, оскільки відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» раніше видані державні акти , зокрема, на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб, визнання права власності за позивачем призведе до приведення оформлення такого користування у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо можливості розгляду заявлених позивачем вимог за визначеного суб`єктного складу відповідачів, з огляду на таке.

Звертаючись до суду із вказаним вище позовом ТОВ «Козацька Долина» визначило відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 5 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. Згідно з частиною першою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом наведеної норми цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення.

Подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 (провадження № 12-280гс18), Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 757/31237/18.

Предметом позову в цій справі є визнання права власності на земельні ділянки, які, за доводами позивача, передані КСП «Україна», правонаступником якого є ТОВ «Козацька Долина», 27 листопада 1995 року Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, правонаступником якої є Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, у колективну власність та постійне користування.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За ч.3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року по справі № 910/11027/18, а також в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Проте, у порушення ст. 12, 77-81 ЦПК України, з доказів, що містяться у справі неможливо встановити чи є земельні ділянки про визнання право власності на які за собою просить визнати ТОВ «Козацька Долина» тими, що виділялись 27 листопада 1995 року Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області Колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Державний на праві колективної власності на землю (акт Серія ОД-05-02, та на праві постійного користування землею (акт Серія ОД-05-07).

Водночас, відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-V1 від 06.09.2012 року, з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах а і "б" пункту 4 цього розділу.

Так, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» та постанови Верховної ради України № 807-IX від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», спірні земельні ділянки розташовані в адміністративних межах с. Козацького-Дністровського району, яке відноситься до території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району.

Також, на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 06.09.2012 року, акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатком до акту, серія та номер: б/н від 06.06.2018 року, видавник начальник ГУ Держгеокадастру в Одеській області і голова Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, наказу про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну № 15-3564/13-18-СГ від 05.06.2018 року, видавник ГУ Держгеокадастру

30.08.2018 року на земельну ділянку площею 13,6743 га з кадастровим номером :01:002:1909;

30.08.2018 року на земельну ділянку площею 56,3214 га з кадастровим номером :01:002:1905;

05.09.2018 року на земельну ділянку площею 13,7531 га з кадастровим номером :01:002:1910;

07.09.2018 року на земельну ділянку площею 19,034 га з кадастровим номером :01:002:1907

право власності було зареєстровано за Старокозацькою сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Тож, колегія суддів погоджуючись із доводами апеляційної скарги виснує, що суд першої інстанції розглядаючи цивільну справу № 495/4756/22 прийняв судове рішення, що прямо впливає на право комунальної власності Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на вищевказані земельні ділянки.

Крім того, відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, позовна заява ТОВ «Козацька Долина» не містить жодних посилань на те, що визначеними останнім відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оспорюються чи не визнаються належні позивачу права. Натомість зазначає про передачу відповідних земельних ділянок підприємству Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та наявність зауважень щодо оформлення відповідних прав за позивачем з боку ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Між тим, Старокозацьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області, яка є правонаступником Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як відповідача у справі у поданому до суду позову ТОВ «Козацька Долина» не визначено.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

Клопотань про заміну відповідача у справі або про залучення до участі у справі інших співвідповідачів від позивача не надходило.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, проте вирішив спір по суті.

Враховуючи викладе належним відповідачем у справі є територіальна громада в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Встановлюючи обставини та надаючи правовий аналіз заявленим у справі вимогам, суд першої інстанції у рішенні не дав належної оцінки суб`єктному складу судового процесу та вирішив спір до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яких позивач визначив відповідачами.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості, висновки суду про задоволення позовних вимог зроблені за неналежного суб`єктного складу, отже, є помилковими, а судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права.

З огляду на вказане, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Козацька Долина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельні ділянки, суд першої інстанції мав відмовити за суб`єктним складом у зв`язку з незалученням належного відповідача.

Отже суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

На вказане суд першої інстанції не звернув належної уваги, і дійшов передчасних висновків про задоволення позову ТОВ «Козацька Долина».

Нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено вирішення апеляційною інстанцією питання про залучення відповідачів.

Ураховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30), іншим, окрім проаналізованих вище доводам сторін, апеляційний суд оцінки не дає, як таким, що ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, а також з огляду на встановлення порушення суб`єктного складу відповідачів, яке є обов`язковою підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" N 2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1, абз.1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Козацька Долина» з наведених вище підстав.

Щодо вимог апеляційної скарги про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2022 року, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє у позові повністю.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо на підставі оскаржуваного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 липня 2022 у справі № 495/4756/22 право власності на земельні ділянки площею 19,034 га з кадастровим номером :01:002:1907; площею 13,6743 га з кадастровим номером :01:002:1909; площею 56,3214 га з кадастровим номером :01:002:1905; площею 13,7531 га з кадастровим номером :01:002:1910; площею 3,3601 га з кадастровим номером :01:001:0778; площею 0,2114 га з кадастровим номером :02:002:0195; площею 2,305 га з кадастровим номером :02:001:0080 зареєстровано за ТОВ «Козацька Долина».

З огляду на доведеність факту виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 липня 2022 у справі № 495/4756/22, а також на ухвалення апеляційним судом судового рішення про відмову у задоволенні відповідного позову, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про поворот виконання рішення та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду потрібно скасувати, на підставі ст. 376 ЦПК України із поворотом його виконання, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 444 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька долина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельні ділянки.

Допустити поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року по цивільній справі № 495/4756/22.

В порядку повороту виконання рішення суду:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65047276 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066468 на земельну ділянку площею 19,034 га з кадастровим номером :01:002:1907 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65047348 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066523 на земельну ділянку площею 13,6743 га з кадастровим номером :01:002:1909 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65046681 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066347 на земельну ділянку площею 56,3214 га з кадастровим номером :01:002:1905 (реєстраційний номер нерухомого майна 208) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65047225 від 05.10.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 48066418 на земельну ділянку площею 13,7531 га з кадастровим номером :01:002:1910 (реєстраційний номер нерухомого майна 108) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 64996383 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970943 на земельну ділянку площею 3,3601 га з кадастровим номером :01:001:0778 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 64936346 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970919 на земельну ділянку площею 0,2114 га з кадастровим номером :02:002:0195 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ();

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 64936245 від 26.09.2022 державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної І.С. щодо внесення запису про право власності № 47970862 на земельну ділянку площею 2,305 га з кадастровим номером :02:001:0080 (реєстраційний номер нерухомого майна 040) за ТОВ «Козацька Долина» ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька долина» ( ) на користь Одеської обласної прокуратури (№ UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 500 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова