ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9071/25 Справа № 185/1738/25 Головуючий у першій інстанції: Перекопський М. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Перекопського М.М. від 30 червня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» обґрунтовуючи це тим, що він тривалий час знаходився у трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та за час роботи на даному підприємстві отримав професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. На підтвердження своїх доводів позивачем надано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, згідно якої йому 11.02.2025 року встановлено сукупний ступінь втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями у розмірі 45%, та за нещасний випадок на виробництві - 10%, з 22.01.2025 року встановлено третю групу інвалідності . Первинно за професійними захворюваннями та повторно за нещасним випадком позивачу було встановлено сукупний ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40% - 26.02.2021 року. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч гривень) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, шляхом зменшення розміру стягнутої моральної шкоди до 40000,00 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 працював у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-15).

Згідно Акту №34 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 07 грудня 2018 року, ОСОБА_1 встановлений діагноз: закритий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки.

Даним актом встановлено обставини виникнення, за яких стався нещасний випадок: 05 грудня 2018 року у 2 зміну заступник начальника дільниці підготовчих робіт №2 ОСОБА_1 видав наряд ланці робітників у кількості 4 чоловік (1 МГВМ, 3 прохідників) на проведення та кріплення дренажного ходка горизонту 300 метрів та ланці робітників у кількості 4 чоловік (1 МГВМ, 3 прохідників) на проведення та кріплення ПМКШ пл С5 горизонту 300 метрів. Здійснював контроль за безпечним веденням робіт працівниками дільниці майстер гірничий дільниці ПР-2 ОСОБА_2 . У 13 годині 08 хвилин ОСОБА_1 опустився у шахту на горизонт 300 метрів та за допомогою людської вагонетки ВЛ-18 о 13 годин 55 хвилин дістався до збійки №4 на ЦМКШ горизонту 300 метрів. Далі пішки він почав виконувати обстеження обладнання та матеріалів що відносяться до Дренажного ходку горизонту 300 метрів та знаходяться на ЦМОШ горизонту 300 метрів, на заїзді №4 на ЦМКШ горизонту 300 метрів та на ЦМКШ горизонту 300 метрів. Приблизно о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 прийшов до Паспорту проведення та кріплення дренажного ходку горизонту 300 метрів. Для перевірки зусилля затягування гайок замкового з`єднання вузла кріплення стійкі і верхнього елементу аркового кріплення та в супереч вимогам ОСОБА_1 не встановивши полок розміром не менше 2800*450*60 мм заліз на редуктор виконавчого органу комбайну П-110. В 15 годин 30 хвилин при перевірці чергового з?єднання вузла кріплення стійкі і верхнього елементу аркового кріплення на третій рамі з правої сторони від забою стався зрив торцевого ключа з гайки замку, результаті чого ОСОБА_1 не втримав рівновагу і впав на грунт виробки. Прохідник ОСОБА_3 , що знаходився поруч з ОСОБА_4 , надав йому першу медичну допомогу та повідомив про нещасний випадок майстра гірничого ОСОБА_2 який в цей час знаходився на 538 північному збірному греку пл.С55 гор. 300м. на відстані приблизно 200 метрів, та займався збором інформації про положення рухомого складу. ОСОБА_2 негайно повідомив про нещасний випадок диспетчера гірничого та організував доставку ОСОБА_1 до пункту охорони здоров?я на поверхні шахти ім. М.І. Сташкова де йому оказали першу медичну допомогу (а.с. 16-17).

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В.ЛН-другого ступеня. Остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних і ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого ступеня). Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня.

Хронічне обструктивне захворювання виникло за таких обставин: працюючи заступником начальника дільниці підготовчих робіт №2, здійснював контроль за виробничими процесами у підземних гірничих виробках шахти. Внаслідок недосконалості технології, роботи шахтних механізмів і машин (комбайн. перевантажувач стрічковий, скребковий конвеєр, стрічковий конвеєр, тощо), підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, та підвищеного рівню виробничого шуму. Віддаленість виробок та робочих місць в них. які підлягають обстеженню і контролю передбачає тривале пересування пішки.

Пунктом 18 зазначеного Акту встановлено, що причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є: Вміст пилу з вмістом SiO2 кристалічного 15.0% в повітрі робочої зони в 32,6 раз перевищує ГДК (фактичне значення 65,2 мг/м', при допустимій концентрації - 2 мг/м). Еквівалентний рівень шуму перевищує допустимий на 12 дБА (фактичне значення 92 дБА, при допустимому - 80 дБА); відносна вологість повітря вище допустимих параметрів на 15% (фактичне значення 90%, при допустимому 75%). Зовнішнє фізичне динамічне навантаження при загальному навантаженні (за участю м?язів рук, тулуба, ніг) становить 53768 кг/м, при допустимому до 44000 кг/м; перебування у незручній робочій позі 25,4 % часу зміни. при допустимих до 25% часу зміни. Переміщення в просторі 9.3 км, при нормі 8 км за зміну (а.с. 18-19).

Відповідно до копії довідки МСЕК серії 12 ААА №063857 від 26 лютого 2021 року, ОСОБА_1 первинно-повторно встановлено сумарно 40% втрати професійної працездатності, з них за нещасний випадок на виробництві - 10% за актом №34 від 07.12.2018, з датою переогляду - 15.02.2023 (а.с. 21).

Згідно копії довідки МСЕК серії 12 ААА №127926 від 31 січня 2023 року, позивачу повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності, з них за нещасний випадок на виробництві - 10% за актом №34 від 07.12.2018, безстроково (а.с. 20).

Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №135/25/391/В від 11.02.2025, ОСОБА_1 з 22.01.2025 встановлено третю групу інвалідності з датою переогляду - 01.02.2026 (а.с. 34-35).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку з чим довідками МСЕК серії 12 ААА №063857 від 26 лютого 2021 року, ОСОБА_1 первинно-повторно встановлено сумарно 40% втрати професійної працездатності, з них за нещасний випадок на виробництві - 10% за актом №34 від 07.12.2018; довідкою МСЕК серії 12 ААА №127926 від 31 січня 2023 року, позивачу повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності, з них за нещасний випадок на виробництві - 10% за актом №34 від 07.12.2018, безстроково та рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №135/25/391/В від 11.02.2025, ОСОБА_1 з 22.01.2025 встановлено третю групу інвалідності; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, внаслідок отримання професійного захворювання та нещасного випадку під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди, необґрунтовані та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами: актом розслідування професійного захворювання, актом про нещасний випадок, довідками МСЕК, випискою із історії хвороби позивача щодо отримання ним професійних захворювань, які в свою чергу, спричинили моральні та фізичні страждання, та яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту моральної шкоди, не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки сам факт стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова