Справа № 157/693/25
Провадження № 2/157/677/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника відповідача Яреська Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 у розмірі 125533 грн 75 коп. станом на 26.08.2024, а також судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 року, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7»), відповідач отримав кредит у розмірі 17600 грн строком на 360 днів. 28.01.2024 між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений додатковий договір до кредитного договору, згідно з яким сума кредиту була збільшена до 19000 грн. Кредитний договір та додатковий договір були укладені в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписано відповідачем електронним підписом.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит.

Згідно з укладеним договором факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024 право вимоги за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 перейшло від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача.

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов кредитного договору, таким чином зобов`язання за зазначеним кредитним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 26.08.2024 року становить 125533 грн 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 19000 грн та заборгованості за нарахованими процентами 106533 грн 75 коп.

Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09.07.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 року в розмірі 101030 грн, 1949,55 грн судового збору та 3219,20 витрат за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27.08.2025 заочне рішення суду від 09.07.2025 скасовано.

У поданому до суду 08.09.2025 року відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що частково визнає позовні вимоги, зокрема, визнає факт укладення між відповідачем та первісним кредитором кредитного договору та додаткового договору, отримання відповідачем коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Проте не погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором наданим позивачем, вважаючи нікчемними пункти кредитного договору в частині розміру денної процентної ставки, що перевищує 1 % в день.

Так, з огляду на вимоги прийнятого 22.11.2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 року, та яким, серед іншого, були внесені зміни в Закон України «Про споживче кредитування», статті 8 останнього закону, яку було доповнено частиною 5: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%», а також враховуючи те, що кредитний договір був укладений після внесення цих змін, до умов даного кредитного договору повинні були бути застосовані законодавчі обмеження щодо максимальної процентної ставки в 1%. Водночас, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не виконало вимогу закону та не привело умови кредитного договору у відповідність до Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів та нараховувало їх за денною процентною ставкою 2,50 %, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Тому такі умови договору є нікчемними.

Крім цього вважає, що з урахуванням нікчемності умов кредитного договору, згідно з якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України «Про споживче кредитування», проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. З цих підстав ним проведений контр-розрахунок з якого вбачається, що враховуючи нарахування процентів за обліковою ставкою НБУ, залишок заборгованості складає 20630,37 грн, де: заборгованість за тілом кредиту 19000 грн; заборгованість за процентами 1630,37 грн за період з 14.01.2024 року по 26.08.2024 року включно.

Заперечив також щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу з огляду на те, що на підтвердження таких витрат у сумі 10000 грн позивач долучив, крім інших доказів, документ під назвою «Платіжна інструкція кредитового переказу коштів» від 06.02.2025 року №1989 на суму 100000 грн. Отже, наявні підстави вважати, що представник позивача стверджує про те, що витрати на правову допомогу в сумі 10000 вже сплачено позивачем. При цьому, даний документ не містить жодного підтвердження того, що проведена оплата включає в себе надання правничої допомоги по стягненню боргу саме з відповідача по даній справі. Тобто, зазначена платіжна інструкція №1989 від 06.02.2025 року не містить ідентифікації, яка б дала можливість встановити, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснило оплату витрат на правничу допомогу саме по позичальнику ОСОБА_1 . Відсутність ідентифікації в платіжній інструкції призводить до масового використання тієї ж платіжної інструкції багаторазово по різним позичальникам, які позивач долучає до позовних заяв.

Отже, існують обґрунтовані сумніви щодо того, що надані представником позивача докази підтверджують факт оплати послуг правничої допомоги по стягненню заборгованості з відповідача (оскільки стягнення 340000 грн згідно платіжної інструкції на 100000 грн математично неможливе), відтак стягненню не підлягають.

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу зазначив, що представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Яресько Т.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №25106 від 24.07.2025 року. 01.09.2025 року між відповідачем та адвокатом Яресько Т.В. було укладено Додаток №2 до даного Договору. Відповідно до п. 2 Додатку №2 до Договору: «Вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксований Гонорар у сумі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).».

Пунктами 7.1-7.3 Додатку №2 до Договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту.

01.09.2025 відповідачем були сплачені кошти у розмірі 10000 грн шляхом авансування, про що відповідач отримав від адвоката Яресько Т.В. розрахункову квитанцію №01/09/25, як це передбачено п.7.5 Додатку №2 до Договору. 08.09.2025 адвокат Яресько Т.В. та відповідач підписали Акт приймання-передачі послуг №1 тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі.

У зв`язку з викладеним, просить вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість у загальному розмірі 20630,37 грн, що складається із 19000 грн заборгованість за тілом кредиту; 1630,37 грн заборгованість за процентами. В іншій частині позовних вимог відмовити. Стягнути з ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

У поданій відповіді на відзив представник позивача Руденко К.В. зазначив, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023 та яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) і доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ), в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).

У разі внесення змін до Кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до Кредитного договору.

Зміни до Кредитного договору, що укладений з відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає.

Національний банк України у листі від 19.02.2024 року вих. №. 14-0004/12907 надав роз`яснення щодо правомірності застосування штрафних санкцій в зв`язку з внесенням зміни до пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 26.08.2024 року (дата переходу права вимоги до позивача) становить 125533,75 гривень, яка складається з: 19000,00 грн заборгованість за кредитом; 106533,75 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 14.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно).

Щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 10000 грн зазначив, що таку суму витрат вважає співмірною із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем.

Крім цього, звертає увагу на те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

У зв`язку з викладеним, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розгляд справи провести без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні 03.10.2025 позовні вимоги визнав частково із підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що умови укладеного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту в частині визначення процентів за користування кредитом є нікчемними. Просив позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати за надання професійної правничої допомоги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Щодо укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту:

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 14 січня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом 76114, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 11-21).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 17600 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору, знижена процентна ставка 1,63% в день та застосовується відповідно до умов, встановлених у п. 1.4.2 Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредиту становить 99923,40 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 46397,49% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою 176000 грн, за зниженою ставкою 171380 грн (п. 1.5 договору).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту 14.01.2024 або 15.01.2024.

Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ними погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів (а.с. 22-24) та додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 (а.с. 21), який є невід`ємною частиною договору (п. 9.12 договору).

Крім цього, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 28 січня 2024 року підписано додатковий договір до договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 (а.с. 26-27), згідно з п. 1.2 якого сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 1400 гривень. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Згідно з п. 1.4 сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 19000 грн. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними відповідно до п. 1.3 Договору.

Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ними погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів (а.с. 29-31) та додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 в редакції Додаткової угоди № 4296861-Т1 від 28.01.2024 (а.с. 28).

Цей додатковий договір, як і паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 45919.

На виконання умов договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткового договору до договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» 14.01.2024 було здійснено переказ коштів в сумі 17600 грн та 28.01.2024 переказ в сумі 1400 грн, що підтверджується повідомленнями № 2548-2808 від 28.08.2024 та № 2549-2808 від 28.08.2024 (а.с. 25, 32), інформацію Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-250526/98258-БТ від 29.05.2025 (а.с. 89) та виписками цього товариства за договором № б/н за період з 14.01.2024-19.01.2024 (а.с. 90-91) та за період 28.01.2024-02.02.2024 (а.с. 91 зворот 92).

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткового договору до договору № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту і виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свого зобов`язання щодо надання відповідачу коштів у сумі 19000 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 33-37), ОСОБА_1 на виконання умов договору кошти не сплачував, внаслідок чого станом на 26.08.2024 у нього виникла заборгованість у розмірі 125533,75 грн, з яких 19000 грн за тілом кредиту та 106533,75 грн проценти за користування кредитом.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками:

Суд не погоджується із вищезазначеним розрахунком в частині нарахування відсотків за користування кредитом.

Позивач на підставі пунктів 1.4.1, 1.4.2 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту за період з 14.01.2024 по 12.02.2024 нараховував відповідачу проценти за зниженою процентною ставкою 1,63% в день, за період з 13.02.2024 по 26.08.2024 - за стандартною процентною ставкою 2,50% в день, що підтверджується розрахунком заборгованості приєднаним до позовної заяви. Проте, умови пунктів 1.4.1, 1.4.2 Договору в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані, оскільки є нікчемними.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Натомість відповідачу, всупереч вищенаведених норм права, нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1,00% в день (1,63% та 2,50% відповідно). Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству.

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» було передбачено те, що він набирає чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 14.01.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд вважає безпідставним твердження представника відповідача щодо нарахування процентів у розмірі облікової ставки Національного банку України та відхиляє контррозрахунок відповідача, здійсненний на підставі облікової ставки НБУ, оскільки нікчемність стосується розміру процентної ставки, що перевищує встановлений законодавством розмір.

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 та додатковий договір до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 укладено відповідно 14.01.2024 року та 28.01.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення розміру процентної ставки на рівні 1,63% та 2,50% відповідно є нікчемними, згідно ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 14.01.2024 до 26.08.2024, з урахуванням строку дії договору.

За таких обставин суд здійснює перерахунок заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом.

У період з 14.01.2024 року до 27.01.2024 року включно (всього 14 днів) з урахуванням ставки 1% в день від суми кредиту, відповідачу повинні були бути нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 2464 грн (14 х 176).

У період з 28.01.2024 року до 26.08.2024 року включно (всього 212 днів) з урахуванням ставки 1% в день від суми кредиту, відповідачу повинні були бути нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 40280 грн (212 х 190).

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором буде становити 61744 грн, з яких 19000 грн тіло кредиту та 42744 грн нараховані відсотки.

Щодо переходу права вимоги:

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 26/08/24 (а.с. 48-52).

Згідно з п. 2.1. договору факторингу, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за кредитними договорами до боржників щодо погашення заборгованості, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за кредитними договорами, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу сторони домовилися, що фінансування (ціна договору) складає 1922638,19 грн.

Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1261 від 26.08.2024 (а.с. 55), витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26/08/24 від 26.08.2024 року (а.с. 56), ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підтверджується набуття права грошової вимоги до відповідача в сумі 125533,75 грн, з яких: 19000 грн заборгованість за сумою кредиту; 106533,75 грн заборгованість по нарахованим процентам.

Суд погоджується, що перехід права вимоги позивача ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 за договором № 4296861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 відбувся у встановленому законодавством порядку. Однак, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 61744 грн, що встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідача саме у такому розмірі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Оскільки сума заборгованості відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 та додатковим договором від 28.01.2024 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4296861 від 14.01.2024 підтверджена належно проведеним судом розрахунком, здійсненим на підставі умов договору та вимог чинного законодавства, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:

Позивач ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено на 49,19% (61744 х 100% : 125533,75), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1191,58 грн (2422,40 грн х 49,19%).

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з висновком зробленим у постанові Верховного суду 13.03.2025 року у справі № 275/150/22, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 року (а.с. 57-58), довіреності від 06.02.2024 (а.с. 59), акту приймання-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 (а.с. 61), витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 44 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 (а.с. 62), платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1989 від 06.02.2025 (а.с. 63), згідно з яким вартість послуг з надання правничої допомоги становить 10000 гривень.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, бере до уваги обґрунтування сторони відповідача наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною та не є складною. Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1967,60 грн (4000 грн х 49,19%).

На підтвердження надання правової допомоги відповідач надав копії договору № 25106 про надання правничої (правової) допомоги від 24.07.2025 (а.с. 171), додатку №2 до договору № 25106 про надання правничої (правової) допомоги від 24.07.2025 (а.с. 172), розрахункової квитанції № 01/09/25 про отримання гонорару до договору № 25106 від 24.07.2025 (а.с. 172 зворот), акту приймання-передачі послуг № 1 від 08.09.2025 (а.с. 173), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8815/10 від 13.03.2020 (а.с. 173 зворот), ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 1981624 від 08.09.2025 (а.с. 174), згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 10000 грн.

Беручи до уваги обґрунтування представника відповідача розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, відсутність заперечень сторони позивача проти розміру таких витрат, у зв`язку з чим суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, тому суд вважає доведеним понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 50,81% (100% - 49,19%), що становить 5081 грн (10000 грн х 50,81%).

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Тому з позивача підлягає стягненню на користь відповідача 1921,82 грн судових витрат (5081 грн 1191,58 грн 1967,60 грн)

Керуючись ст. 12, 81, 82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 510, 526, 610, 612, 625, 629, 631, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 року в розмірі 61744 (шістдесят одна тисяча сімсот сорок чотири) гривні 00 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 82 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений 08.10.2025 року.

Суддя Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ