Справа № 338/360/21
Провадження № 22-ц/4808/987/25
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

з участю секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 07 квітня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування заповіту,

в с т а н о в и в :

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, в обґрунтування клопотання зазначив, що суд першої інстанції не перевірив достовірність даних медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , яка була без номера та назви медичної установи, не встановив її походження та не з`ясував чому медична карта не була подана разом із позовом до суду, а тому з метою остаточного встановлення чи розумів ОСОБА_3 значення своїх дій та міг керувати ними на момент складання заповіту вважав за необхідне призначити ще одну повторну експертизу.

Заслухавши думку позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , які заперечили наявність підстав для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Встановлено, що в матеріалах справи наявні три висновки судово-психіатричної експертизи:

висновок судово-психіатричного експерта № 124 Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 10.02.2023, згідно якого ОСОБА_3 , на момент укладення заповіту від 20.10.2014 року хронічним психічним захворюванням недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Можливий прийом ОСОБА_3 медичного препарату Гідазепам не викликає порушень основних психічних процесів (свідомість, сприйняття, мислення, воля, емоції, пам`ять, інтелект). «Нервове потрясіння» не є психіатричним діагнозом та відноситься до «реакції горя», що є непатологічним, психологічним від реагуванням на втрату близької людини;

висновок комісійної посмертної експертизи Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 25.01.2024, проведеної в межах кримінального розслідування за ч.2 ст. 192 КК України, згідно якої ОСОБА_3 , враховуючи суттєві зміни індивідуально-психологічних особливостей структури особистості та стан гострої реакції горя, синдрому втрати та зупинки часу, після смерті своєї дружини ОСОБА_5 під час підписання заповіту міг піддаватися впливу інших осіб;

висновок повторної судово-психіатричної експертизи № 359/2024 проведеної Івано-Франківською філією судових експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 20.12.2024 згідно якої ОСОБА_3 страждав органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу у формі вираженого органічного психосиндрому, згідно МКХ-10 F 07.9. ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та не міг керувати ними на момент складання заповіту 20.10.2014.

Відповідно до положень статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином в матеріалах справи наявні висновки експертиз, жоден із яких судом першої інстанції не визнаний необґрунтованим чи таким, що суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, а відтак підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні.

Керуючись ст. ст. 103,105, 113 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 07 квітня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування заповіту, залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 15 жовтня 2025 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин