ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28860/24

Провадження № 22-ц/820/2052/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянтки, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Колієва С.А. від 10 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 . Ввечері 03.05.2024 року близько 22 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував з нею сварку, під час якої кричав на неї, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. У подальшому він завдав їй сильного удару по лівій щоці, від якого вона вдарилася об стіну, а потім схопив її руками за шию та завдав ще одного удару по щоці, від якого вона вдарилася головою об холодильник. Після цього вона втекла в іншу кімнату, проте ОСОБА_2 продовжив свої дії, витяг за волосся її знову в кухню, де кинув її на підлогу та став коліном на грудну клітину. Всі ці дії відбувалися у присутності її синів. Її старший син викликав поліцію, після чого ОСОБА_2 покинув квартиру. Після приїзду поліції її подруга змогла забрати з квартири її та дітей. За наслідками таких дій працівниками поліції стосовно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.06.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Внаслідок таких дій ОСОБА_2 позивачці спричинено тілесні ушкодження та вона потребувала медикаментозного лікування, її витрати на придбання ліків склали 7048,56 грн.

Крім того, їй була спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болі та душевних стражданнях внаслідок її побиття відповідачем, перенесеному приниженні, тривозі та страху за своє життя. Розмір спричиненої їй моральної шкоди, з урахуванням глибини перенесених страждань внаслідок протиправних дій відповідача, вона оцінює у 100000 грн.

За таких обставин просила стягнути з відповідача на свою користь 7048,56 грн. майнової шкоди та 100000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 10000 грн. В решті у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 113,14 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її позов повністю. На думку апелянтки, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, визначивши відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. Вважає, що визначене відшкодування є заниженим, не призведе до справедливої сатисфакції, не відповідає характеру, обсягу та глибині її моральних страждань внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , вимогам розумності і справедливості.

Суд також безпідставно не взяв до уваги надані ОСОБА_1 квитанції на придбання знеболюючих та заспокійливих ліків та не поклав на відповідача обов`язок відшкодувати заподіяну їй майнову шкоду в розмірі 7048,56 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відхилити її як безпідставну. Вважає, що позивачкою не надано доказів, які б підтверджували спричинену їй майнову та моральну шкоду.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2024 року (справа №686/14361/24) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 03.05.2024 року близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно співмешканки ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, штовхав і словесно ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки №323 травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» ХМР від 04.05.2024 року за результатами огляду ОСОБА_1 був встановлений діагноз: забій волосяної частини голови, забій обох верхніх кінцівок, грудної клітини.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05.10.2021 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 03.01.2012 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно характеристики №55 від 30.08.2024 року ПрАТ «Хмельницька маслосирбаза» за час роботи на підприємстві ОСОБА_1 професійно, з високою якістю і відповідальністю виконувала свої посадові обов`язки, за характером спокійна, товариська, підтримувала добрі стосунки з оточуючими.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи МВС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої і непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок вчинення відповідачем щодо позивачки домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, їй завдано моральних страждань, які виразилися у перенесеному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я (забій волосяної частини голови, обох верхніх кінцівок, грудної клітини) та в душевних стражданнях у зв`язку з цим насильством відповідача щодо неї. З врахуванням обставин справи, характеру правопорушення та наслідків протиправних дій відповідача визначено відшкодування моральної шкоди у 10000 грн.

Відмовляючи у стягненні майнової шкоди, суд виходив з того, що медичні препарати, придбані без відповідних лікарських призначень в період з 05.05.2024 року по 29.05.2024 року, не були призначені позивачці для лікування отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дій 03.05.2024 року, тому не є достатніми доказами на підтвердження розміру майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин 2-5 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що внаслідок фізичного та психологічного насильства з боку відповідача позивачка зазнала моральних страждань, які проявилися у перенесеному фізичному болю, шкоді здоров`ю та глибоких емоційних переживаннях, спричинених психологічним тиском.

Факт фізичного та психологічного насильства відповідача щодо позивачки безумовно підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2024 року (справа №686/14361/24), якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції, попри відсутність відповідних даних у постанові Хмельницького міськрайонного суду від 12.06.2024 року, також у повній мірі врахував, що за результатами огляду ОСОБА_1 у травмпункті КП «Хмельницька міська лікарня» ХМР 04.05.2024 року у неї виявлено забій волосяної частини голови, забій, підшкірні крововиливи обох верхніх кінцівок, грудної клітини, що спричинені протиправними діями відповідача.

Разом з тим, у справі відсутні дані щодо ступеню тяжкості спричинених позиваці тілесних ушкоджень, вона не клопотала в суді першої інстанції про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення цих обставин, що мають першочергове значення для визначення співмірного відшкодування завданої моральної шкоди.

За цих обставин суд першої інстанції належно врахував характер правопорушення, його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнала позивачка, і обґрунтовано визначив відшкодування завданої моральної шкоди у 10000 грн., що є необхідним і достатнім за цих обставин, відповідає вимогам розумності та справедливості.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову в стягненні майнової шкоди, апеляційний суд бере до уваги таке.

Згідно довідки травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» «Хмельницької обласної лікарні» ХМР №323 від 04.05.2024 року за результатами огляду ОСОБА_1 у зв`язку з встановленими тілесними ушкодженнями (забій волосяної частини голови, забій, підшкірні крововиливи обох верхніх кінцівок, грудної клітини) їй рекомендовано прийом препаратів «Диклак» 5 днів, «Ферез» та настоянки полину.

При цьому позивачка не надала доказів понесення витрат на придбання призначених їй препаратів.

Водночас у справі відсутні дані про лікарські призначення ОСОБА_1 інших медпрепаратів.

Позивачка не надала належних та допустимих доказів (відповідних лікарських призначень), які б підтверджували необхідність придбання лікарських засобів, зазначених у наданих товарних чеках, для лікування отриманих унаслідок дій відповідача тілесних ушкоджень 03.05.2024 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк