Справа №: 343/1191/25
Провадження №: 2/343/641/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретарів судового засідання - Семків В.М., Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 343/1191/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Малетина А.Я.,

представниці відповідачки ОСОБА_2 - адвокатки Кобилинець Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Малетин А.Я., звернувся до суду із позовом (а.с. 1-3) до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить:

- щомісячно стягувати з відповідачки на його користь аліменти, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 000 грн., починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він з відповідачкою ОСОБА_2 є батьками двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , місце проживання яких на підставі рішення суду визнано із ним. Син ОСОБА_4 на даний час проживає разом із відповідачкою. Зазначає, що оскільки неповнолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з ним, він самостійно здійснює утримання дочки, адже відповідачка ОСОБА_2 добровільно кошти на утримання дочки не надає, хоча зобов`язана це робити, просить стягувати з неї аліменти у визначеному ним розмірі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 регулярно та в потрібному розмірі не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, лише деколи - за останній рік двічі, надала кошти.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. у судовому засіданні також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Додатково зазначив, що позивач ОСОБА_1 несе значні витрати на лікування ,начання дочки на перукаря та на її дозвілля.

У судовому засіданні представниця відповідачки ОСОБА_2 - адвокатка Кобилинець Т.В. заперечила щодо задоволення позовних вимог, оскільки понесення позивачем витрат на лікування дочки не є предметом даного спору.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

20 червня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків такої.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Малетина А.Я. 25.06.2025 надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

25 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. 28.07.2025 подав заяву про його та позивача участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 28.07.2025 задоволена.

Представниця відповідачки ОСОБА_2 - адвокатка Кобилинець Т.В. 29.07.2025 подала заяву про відкладення судового засідання.

Відповідно до наказу №02-07/188 від 02.07.2025 головуючий суддя з 04.08.2025 по 12.09.2025 (включно) перебував у щорічній основній відпустці.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. 30.09.2025 та 07.10.2025 подав додаткові докази.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 14-15), позивач та відповідачка є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із копією рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 13.12.2021, справа №343/96/21 (а.с. 31-36), яке постановою Івано - Франківського апеляційного суду від 08.06.2022 (а.с. 37-41), залишено без змін, місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено з батьком - позивачем ОСОБА_1 .

На підтвердження заявленого розміру аліментів, які, на думку сторони позивача, повинні стягуватись з відповідачки, сторона позивача надала також: довідку про те, що дочка відвідує школу (а.с. 80) та медичну довідку лікаря - стоматолога про те, що в дочки є порушення положення зубів (а.с. 120).

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою (матір`ю) обов`язку щодо утримання малолітньої дочки.

ІV. Оцінка суду:

заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши зміст позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами, передбаченими ст. 180-184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того, одружені вони, чи їх шлюб розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення ст. 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч. 2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально - виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18.

Суд вважає доведеними доводи позивача ОСОБА_1 про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним. Відповідачка ОСОБА_2 повинна брати участь в забезпеченні дочки всім необхідним, однак не робить цього в потрібному розмірі, тому позивач просить стягувати з неї аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини, визначивши їх у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який станом на день ухвалення цього рішення становить 3 196 грн., та доходить висновку, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід щомісячно стягувати аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 грн.

Стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

При цьому, доводи сторони позивача, про те, що він несе витрати на лікування дочки, суд до уваги не бере, оскільки такі, в розумінні чинного законодавства, є додатковими витратами і позивач, у разі понесення таких, не позбавлений права на пред`явлення позову до суду про стягнення їх з відповідачки.

V. Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що позивач при пред`явленні даного позову до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, беручи до уваги, що позов задоволено частково (на 83,3%), то, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь держави 1 008,92 грн (1 211,20 грн х 83,3% : 100%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу, то така не підлягає задоволення, з огляду на таке.

Так, ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (абз. 2, 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки, ні позивачем ОСОБА_1 , ні його представником ОСОБА_5 , які брали участь в судових засіданнях, до переходу до стадії ухвалення судового рішення не подано суду доказів про розмір понесених судових витрат, як і не заявлено про подання таких у порядку абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, дані витрати не підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. 133, 137, 139, 141, 430 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 20 червня 2025 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 008 (одну тисячу вісім) гривень 92 копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: І.М.Андрусів