Провадження № 2-з/761/314/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання припиненими зобов`язання за договором поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про визнання припиненими зобов`язання за договором поруки.

Разом з позовом представником ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-243/11 від 03.01.2012 з забороною державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) здійснювати будь-які виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 до набрання законної сили рішення Шевченківського районного суду м. Києва в даній справі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник заявника вказує, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-243/11 виданого 03.01.2012 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 1 121 277, 04 грн. В подальшому стягувачем за виконавчим провадженням було ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі ухвали Приазовського районного суду Запорізької області від 18.02.2021 року у справі 325/126/21 про заміну стягувача. Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 325/126/21 скасовано ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 у цій справі в частині задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 , в Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.09.2025 2 задоволенні заяви ТОВ «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження в частині вимог до ОСОБА_1 відмовлено. Судом встановлено що до ТОВ «Дніпрофінансгруп» не перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.04.2025 року у ВП НОМЕР_1 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Назва: ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" зазначено Назва: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА". Тобто на сьогодні стягувачем є ПАТ КБ «Надра» як первісний кредитор. Проте, заявник вважає, ПАТ КБ «Надра Банк» не може бути стягувачем, тобто кредитором щодо вимог до ОСОБА_1 , та відповідно існують підстави для припинення поруки на підставі ст. 553, 607 ЦК України, з огляду на те, що зобов`язання за договором поруки є акцесорним до основного, яке було передано нову кредитору. Та державним виконавцем здійснюються заходи щодо виконання та відповідно стягнуті грошові кошти перераховуються на користь ПАТ КБ «Надра», у якого відсутні правові підстави для отримання таких грошових коштів. Так, предметом спору є вимога про припинення зобов`язання за договором поруки , з яким на сьогодні видно виконавчий лист та який перебуває на примусовому виконанні. Наразі ПАТ КБ «Надра» без будь-яких правових підстав отримує грошові кошти які стягуються в рамках цього виконавчого листа, що може утруднити виконання рішення суду в майбутньому, оскільки Банк знаходиться в стані припинення. Тобто , виконання рішення може бути утруднено або взагалі неможливе за відсутності грошових коштів у відповідача.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 є визнання припиненими зобов`язання за договором поруки № 0Д14/02/2008/840-П/6 від 04.02.2008, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0Д14/02/2008/840-К/6 від 04.02.2008, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2

Так, на виконанні Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) проводиться примусове виконання виконавчого листа, виданого Приазовським районним судом Запорізької області 10 жовтня 2011 року у справі № 2-243/2011 щодо стягнення з боржника та поручителя солідарно заборгованості по кредитному договору № ОД14/02/2008/840-К/6 від 04 лютого 2008 року в сумі 1 121 277,04 грн. на користь ВАТ КБ «Надра»

На думку заявника, примусове виконання виконавчого листа призводить до того, що банк без будь - яких правових підстав , які стягуються в рамках виконавчого провадження, що може утруднити виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 в майбутньому.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 червня 2023 року у cправі № 925/731/18 вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21).

У частині першій статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (частини третя статті 432 ЦПК України).

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19) зроблено висновок, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом зупинення реалізації майна, оскільки згідно з положеннями норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

Зважаючи на такий висновок Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що зупинення виконання за виконавчим документом застосовується лише у разі розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та не може застосовуватися як захід забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, не відповідає вимогам закону та в разі його застосування призведе до зупиненя виконання судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили

За таких обставин підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання припиненими зобов`язання за договором поруки залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: