Провадження №2/359/2031/2025
Справа №359/2201/25
2 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю представника позивача Ковалевської Д.С.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Контраст» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2025 року (а.с.146) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 березня 2025 року (а.с.150) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 травня 2025 року (а.с.185-186) було витребувано у ПП «Контраст» інформацію про те, чи працював у відповідача станом на день дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 1 квітня 2024 року, ОСОБА_2 та на якій посаді; а також у ГУ ПФУ у Київській області інформацію про те, чи сплачувались внески до ПФУ з заробітної плати ОСОБА_2 його роботодавцем ПП «Контраст» або іншим роботодавцем, якщо внески сплачувались відповідачем, то якій формі зайнятості відповідає такий розмір внеску.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 липня 2025 року (а.с.206) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
Представник ПП «Контраст» не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`явлений позов. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.151, 153, 191, 193, 207, 209).
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Iveco», номерний знак НОМЕР_1 . Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.19).
ПП «Контраст» є власником автомобіля марки «ГАЗ-5312», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується листом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 23 грудня 2024 року (а.с.86).
Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права», главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
а. норми матеріального права та стала судова практика.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
За правилом ч.1, ч.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 11 червня 2019 року в справі №755/253/16-ц порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
б. норми процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
а. щодо визначення розміру матеріальної шкоди.
б. щодо розподілу тягаря відповідальності за заподіяну шкоду.
Зі змісту постанови заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області від 29 квітня 2024 року (а.с.22-26) вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія паливозаправника марки «ГАЗ-5312», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який порушив п.16.3, 16.11 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України. В діях водія ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.
З клопотання про надання інформації, підготовленого 22 травня 2025 року заступником начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах №4 юридичного управління ГУ ПФУ у Київській області (а.с.201) вбачається, що відповідно до даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату за ІІ квартал 2024 року (квітень місяць) та сплачено за нього соціальний внесок, відсутня ознака неповного робочого часу. Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що станом на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ-5312», номерний знак НОМЕР_2 , належним відповідачу, виконував свої трудові обов`язки як працівник ПП «Контраст». Відтак на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України у ПП «Контраст» виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану ОСОБА_2 .
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на це суд висновує про те, що з ПП «Контраст» на користь держави слід стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 1804 гривень 9 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Контраст» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з приватного підприємства «Контраст» на користь держави судовий збір в розмірі 1804 гривень 9 копійок.
Повний текст заочного рішення суду складений 8 жовтня 2025 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя О.Ю. Семенюта