Справа № 204/5413/25
Провадження № 2/0203/2221/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
08 жовтня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
за участю секретаря Сердягіної О.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу у паперовій формі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
В обґрунтування позову зазначається, що 06 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1431-3206, що включає в себе Правила надання споживчих кредитів, в яких визначені істотні умови і з якими позичальник була попередньо ознайомлена. Таким чином, вказаний договір був укладений в електронній формі у відповідності з вимогами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» та для підписання цього договору та ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами відповідачу надавався одноразовий ідентифікатор.
Відповідно до умов цього договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 13 500 грн. строком на 300 календарних днів; заявлений строк 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00%; знижена процентна ставка 1,20 % в день; стандартна відсоткова ставка 1,50% в день.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. У той же час відповідач порушила умови договору та не повернула у повному обсязі кредитні кошти, а також не виконала інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за цим договором навіть після спливу строку, встановленого у договорі, внаслідок чого станом на 24 лютого 2024 року за нею утворилася заборгованість у загальному розмірі 51 473,46 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 13 500 грн., заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 36 895,50 грн., заборгованості по комісії в розмірі 1 077,96 грн.
Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2025 року зазначена позовна заява передана за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2025 справу передано для розгляду по суті судді Колесніченко О.В.
Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла.
З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 08 липня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів.
У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивача, який в позові, а також одночасно поданій із позовом заяві, клопотав розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, що з`ясуванню обставин не перешкоджає.
Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1431-3206 продукту «На ВСЕ», відповідно до умов якого позивач зобов`язався відкрити відповідачу кредитну лінію шляхом надання грошових коштів в сумі 13 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Цей договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс», розміщені на веб-сайті кредитодавця (navse.in.ua), разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Відповідач підтвердила, що вона ознайомлена та повністю розуміє всі умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися всіх положень цього договору (а.с. 12-21, 24-34).
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А3756, для підписання Кредитного договору № 1431-3206 від 06 серпня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір № 1431-3206 від 06 серпня 2024 року, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу), з огляду на що суд не приймає до уваги твердження відповідача про невідповідність письмової форми правочину, в даному випадку оферта відповідача прийнята (акцептована) банком.
Окрім цього, зміст зобов`язання в наведеному Паспорті споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз оферти на укладення угоди про надання кредиту, наданого Банком розрахунку, банківської виписки та довідок дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язана повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до умов договору метою отримання кредиту є задоволення особистих потреб позичальника. Згідно умов кредитного договору строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу 15 % від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,20 %, стандартна % ставка - 1,5% в день.
Позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом не пізніше, ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.9 цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця в порядку, визначеному у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затвердження кредитодавцем та діють на дату цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).
За даними АТ КБ «ПриватБанк» від 26 лютого 2025 року кредитні кошти за спірним кредитним договором перераховані через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту відповідача із замаскованим номером НОМЕР_1 в сумі 13 500 грн. (а.с. 22-23, 35).
Із наданих позивачем документів судом встановлено, що відповідач отримав надані банком кредитні кошти та порушила умови вказаного договору, у зв`язку з чим має прострочену заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1431-3206 від 06 серпня 2024 року станом на 24 лютого 2025 року за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 51 473,46 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 13 500 грн., заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 36 895,50 грн., заборгованості по комісії в розмірі 1 077,96 грн. (а.с. 36-37).
25 березня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на адресу відповідача надсилав вимогу про усунення порушень договору № 1431-3206 від 06 серпня 2024 року, де зазначалося що заборгованість за вказаним кредитом станом на 24 лютого 2025 року становить 51 473,46 грн. і яку необхідно сплатити протягом 30 календарних днів на банківські реквізити банку. Натомість така вимога відповідачем проігнорована та заборгованість за кредитом не погашена (а.с. 38-39).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустилася порушення умов укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається банк, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1431-3206 від 06 серпня 2024 року продукту в розмірі 51 473,46 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 206, 209, 258, 263-265, 268, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Відповідач вправі подати до Центрального районного суду міста Дніпра письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.
Повне рішення складене та підписане 08 жовтня 2025 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги, а так само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя О.В. Колесніченко