Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/1372/25
Провадження № 2/572/752/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/1372/25 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 2020 р. в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, відповідачем було подано заявку на отримання кредиту №1120785. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №1120785 від 21 січня 2020 р., який також знаходиться у власному кабінеті відповідача. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 6000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

16 червня 2020 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №001, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №1120785 від 21 січня 2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 24 січня 2022 року відступило право грошової вимоги за вищевказаним договором ТОВ «ФК «Пінг-Понг». Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу відповідача перед позивачем становить 16020 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6000 грн.; заборгованість за відсотками становить 6300грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить - 720 грн.; заборгованість за пенею становить - 3000 грн.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

17 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого вказують, що строк позовної давності для подачі позову про стягнення заборгованості сплив, тому суд зобов`язаний відмовити у задоволені позову. Крім того, він не був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні. Він не отримував офіційних повідомлень про перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Пінг Понг», тому він не може вважатися належним боржником перед позивачем.

21 травня 2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо розрахунку строків позовної давності.

28 травня 2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «Пінг-Понг» надійшла відповідь на відзив відповідно до якого позовні вимоги підтримують, зазначили, що відповідачем не заперечується укладення кредитного договору та користування наданими кредитними коштами. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.…неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 1120785 від 21 січня 2020 року. Також у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність продовжується на строк його дії.

29 травня 2025 року ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, згідно якого остання просить застосувати строки позовної давності.

30 червня 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі відповідно до яких зазначають, що договір про споживчий кредит № 11200785 укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 21.01.2020, тобто до впровадження дії карантину та воєнного стану, а отже враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.03.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за Договором про споживчий кредит № 11200785 від 21.01.2020 і до цього часу, а отже доводи представника Відповідача, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заявлені за межами строку позовної давності, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

17 липня 2025 року від представника позивача надійшла заява про зміну назви позивача. Відповідно до наказу №70-к від 01 липня 2025 року ТОВ «Пінг-Понг» перейменовано на ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» та надали докази на підтвердження вищезазначеного.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ) укладено договір про споживчий кредит №1120785 відповідно до умов якого, сума кредиту становить 6000 грн., кредит надається строком на 10 днів з 21.01.2020, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.05.2021, комісія за надання кредиту 720 грн. , яка нараховується за ставкою 12 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 900 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Судом встановлено, що відповідачем були підписані: анкета заява на кредит, договір про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, внаслідок чого останній був ознайомлений з умовами кредитування та процентною ставкою за кредитом.

На підставі платіжного доручення №14134426 від 21.01.2020 року на ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на її рахунок № НОМЕР_1 були перераховані кошти в сумі 6000 грн.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі,

Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 16020 грн.

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, на час відступлення прав вимоги за Договором №1120785 від 21.01.2020 року вбачається, що за період з 21.01.2020 року по 31.01.2020 року відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом згідно п.п. 1.5.2. Договору, сума яких становила 90 грн. за кожен день. Водночас починаючи з 01.02.2020 року по 25.03.2020 року нарахування процентів здійснювалось згідно п.п.1.6 Договору в сумі 90 грн., а також нараховувалася пеня в сумі по 120 грн.

16 червня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги №001, за яким на умовах встановлених договором, кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні його права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

В свою чергу ТОВ «Діджи Фінанс» 24 січня 2022 року відступило право грошової вимоги за договором №1120785 від 21.01.2020 ТОВ «ФК «Пінг-Понг», що підтверджується договором факторингу №1/15.

Як вбачається із Витягу з Додатку до Договору факторингу №05Т від 29.07.2021 та витягу з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року ОСОБА_1 за договором №1120785 від 21.01.2020 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 16020 грн., що складається з: за тілом кредиту 6000 грн., сума заборгованості за відсотками 6300 грн., сума заборгованості за комісією 720 грн. , сума заборгованості за пенею 3000 грн.

02 листопада 2024 р. ТОВ «ФК «Пінг-Понг» направило відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості за договором.

Відповідач же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором, яка нею не повернута.

Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ч.1ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Позивач надав докази, які підтверджують факт домовленості ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 про надання кредиту і його повернення у визначенні строки зі сплатою визначених відсотків, та скріплення цієї угоди у визначений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб, а відповідач не спростувала даного факту.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перейшли права ТОВ «Мілоан», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з с.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 720 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.

За умовами договору про споживчий кредит №1120785 від 21.01.2020 року сторони погодили термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) до 31.01.2020 року.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.

При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про споживчий кредит №№1120785 від 21.01.2020 року, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 10 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Відповідно до договору про споживчий кредит №№1120785 від 21.01.2020 року, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). У випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації (п.2.3.1.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору надання кредитних коштів №1120785 від 21.01.2020 року матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація, за умовами договору, мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача.

Позивачем належних доказів щодо здійснення позичальником у період з дати укладення договору від 21.01.2020 року по 31.01.2020 року, погашення заборгованості не надано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 10 днів, який було визначено у пункті 1.3 договору про споживчий кредит №1120785 від 21.01.2020.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів та пені за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит №1120785 від 21.01.2020 становить 900 грн (6000х1,5%х10 днів), та підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не повернула кредит, наданий йому у розмірі 6000 грн., з відповідача на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №1120785 від 21.01.2020 у розмірі 7620 грн., з яких 6000 грн. - сума боргу за тілом кредиту, 720 грн. - комісія з надання кредиту, та 900 грн. - відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування (10 днів з моменту отримання кредиту), які були узгоджені та нараховані їй на 10 день з моменту отримання кредиту.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №1120785 від 10 березня 2025 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. на підставі: копії договору №43657029 від 01 листопада 2024 року про надання правової допомоги адвокатом Білецьким Б.М., з детальним описом робіт (наданих послуг), копією додаткової угоди №1120785 від 03.03.2025; копією акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), загальна сума витрат складає 6000,00 грн.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1152,22 грн. (7620х2422,40:16020=1152,22) та витрати на правову допомогу у розмірі 2853,93 (7620х6000:16020=2853,93).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» (місце знаходження: 07406, Київська область, м.Бровари вул.Симона Петлюри, 21/1 ) до ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_2 ), про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» 7620 (сім тисяч шістсот двадцять) гривень заборгованості за кредитним договором №1120785 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 22 копійки судового збору та 2853 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) гривень 93 копійок на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: