ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1428/21 Номер провадження 22-ц/814/2066/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Комишанське Плюс»

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2025 року та додаткове рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року

по справі за позовом Фермерського господарства «Комишанське Плюс» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Зінківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко Вячеслав Васильовича, Зіньківська міська рада, ТОВ «Бурат-Агро» про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Фермерське господарство «Комишанське Плюс» звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Зінківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко В.В., Зіньківська міська рада, ТОВ «Бурат-Агро» про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що житель с. Проценки, Зіньківської ОТГ ОСОБА_2 , склав заповіт 17.01.2017 року, згідно якого заповідав ФГ «Комишанське Плюс» земельну ділянку 2,82 га ( кадастровий номер :00:007:0148) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих га території Зіньківського району Полтавської області, які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку відповідно серії ПЛ №003523. Однак керівник ФГ «Комишанське Плюс», дізнався про вказаний заповіт лише 01.05.2021.

Після смерті ОСОБА_2 нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, не зробила виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

22.05.2021 представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому, як спадкоємцю за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину відносно вказаної земельної ділянки.

Проте, державний нотаріус, постановою, відмовив у видачі свідоцтва посилаючись на те, що 06.02.2017 ОСОБА_2 склав заповіт посвідчений Проценківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області за реєстрованим № 24 в якому все майно заповідав ОСОБА_1 .

30.01.2020 ОСОБА_1 оформив право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0148.

ТОВ «Бурат Агро» () відповідно до договору оренди землі № Б/СБ/Н від 05.05.2004 та додаткових угод, є орендарем даної земельної ділянки.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 86 слідує, що спадщина спадкодавця - ОСОБА_2 складається з майна - земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0148, свідоцтво видано на підставі заповіту, посвідченого Проценківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області, 06.02.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 24, номер спадкової справи № 42-2019.

Вважає, що посадові особи Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області не мали права вчиняти нотаріальні дії, у зв`язку з реорганізацією відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Просило визначити ФГ «Комишанське плюс» додатковий строк - два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити нікчемність заповіту ОСОБА_2 , посвідченого та складеного 06.02.2017 року Проценківською сільською радою Зінькіського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі №24.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом

видане ОСОБА_1 від 06.02.2017 року: зареєстрованого в реєстрі за № 86, спадкова справа № 42-2019, на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0148.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області заяву судді Должка С.Р. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Должка С.Р. від розгляду справи № 530/1428/21. Вказану цивільну справу передано канцелярії суд для вирішення питання згідно ст.ст. 14. 33 ЦПК України.

14 березня 2023 року на підставі розпорядження в.о. голови Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду, справу передано на розгляд Гадяцькому районному суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Гадяцького районного суду Полтавської області 16 березня 2023 року визначено головуючим суддю Максименко Л.В.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2025 року позовну заяву ФГ «Комишанське плюс» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Зінківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко В.В., Зіньківська міська рада, ТОВ «Бурат-Агро» про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтва про спадщину за заповітом залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Троцького Б.А. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ФГ «Комишанське плюс» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Зінківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко В.В., Зіньківська міська рада, ТОВ «Бурат-Агро» про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено частково.

Доповнено рішення Гадяцького районного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовом ФГ «Комишанське Плюс» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Зінківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко В.В., Зіньківська міська рада, ТОВ «Бурат-Агро» про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Стягнуто з ФГ «Комишанське Плюс» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, грошові кошти в розмірі 14 000 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та додатковим рішенням їх в апеляційному порядку оскаржило ФГ «Комишанське Плюс». Просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що заповіт складений в інтересах ОСОБА_1 06 лютого 2017 року посвідчений за підписом сільського голови Литвиненко В.І. не містить інформацію про те, який саме орган місцевого самоврядування посвідчив даний заповіт. Крім того Зіньківська міська рада, як правонаступник Проценківської сільської ради не надала жодних доказів, які б підтверджували, що сільський голова ОСОБА_3 уповноважений посвідчувати заповіти. Також вказує, що матеріали справи не містять даних про скасування заповіту складеного від імені ОСОБА_2 на користь ФН «Комишанське плюс», посвідченого Комишанською сільською радою 17 січня 2017 року.

В обґрунтування оскарження додаткового рішення зазначає, що представник відповідача не звертався з заявою про ухвалення додаткового рішення, а лише надав докази понесених судових витрат. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано відсутність доказів того чи пов`язані витрати з розглядом справи. При цьому звертає увагу, що в договорі на правничу допомогу узгоджена вартість наданих послуг 7000 грн. крім того, з наданих відповідачем документів не можливо встановити вартість однієї години послуг адвоката, а розрахунок та акти мають суперечливі відомості. Також зазначає, що розрахунок вартості наданих послуг включає витрати на дорогу, однак жодних доказів їх реальності та розміру суду не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення суду без змін. Також просив проводити розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 133,137т.1)

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №003523, виданого на підставі розпорядження голови Зіньківської райдержадміністрації від 28.07.2003 року № 422 ОСОБА_2 , який проживає у с. Проценки Зіньківського району передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зіньківського району Полтавської області. (а.с. 16 т.1) Право власності на вказану земельну ділянку також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 11.09.2019 (а.с. 150-151 т.1)

17 січня 2017 року в с. Комиші, Охтирського району, Сумської області ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склав заповіт в якому зробив розпорядження: належну йому земельну ділянку площею 2.82 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківського району, Полтавської області, яка йому належить на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 003523 виданого 29 липня 2003 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 422 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70 заповів: ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ «КОМИШАНСЬКЕ ПЛЮС», юридична адреса: село Комиші, вулиця Жовтнева №87, Охтирського району, Сумської області. (а.с. 15 т.1)

06 лютого 2017 року в с. Проценки, Зіньківського району ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склав заповіт, в якому зробив наступне розпорядження: земельну ділянку площею 2.82 га, кадастровий номер: :00:007:0148, державний акт серії ПЛ № 003523 виданий Зіньківською районною державною адміністрацією 29.07.2003 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зіньківського району, Полтавської області; земельну ділянку площею 2.82 га, номер в АСЗДК, кадастровий номер: :00:007:0149, 1/2, що знаходиться на території Проценківської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.06.2010 року Зінківською державною нотаріальною конторою, заповів ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений сільським головою Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Литвиненком В.І. 6 лютого 2017 року, зареєстрований у реєстрі за №24. На день смерті заповідача цей заповіт не змінений і не скасований, про що зроблена відповідна відмітка на заповіті секретарем Проценківської сільської ради.

Рішенням виконавчого комітету Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області № 48 від 24.11.2015 на період відсутності секретаря сільської ради ОСОБА_4 обов`язки по вчиненню нотаріальних дій покладено на сільського голову ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Проценки, Зіньківського району ОСОБА_2 помер. (а.с. 134 т.1)

17 вересня 2019 року рішенням 45 сесії 7 скликання Зіньківської міської ради вирішено об`єднатися територіальній громаді міста Зіньків, сіл Гусаки, Дубівка, Пилипівка, Сиверинівка, Хмарівка Зінківської міської ради Зіньківського району Полтавської області з територіальною громадою сіл Проценки, Довжик, Дуб`яги, Стара Михайлівка, Ступки Проценківської сільської ради Зінківського району Полтавської області у Зінківську міську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в місті Зіньків.(а.с. 36 т.1)

31 січня 2020 року приватний нотаріус Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та посвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого сільським головою Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Литвиненком В.І. 06 лютого 2017 року, зареєстрованого у реєстрі за №24, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його брат, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків; НОМЕР_1 , місце проживання: Полтавська область, Зіньківський район, с. Проценки.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, розташованої на території Проценківської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №003523, виданого Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області 29.07.2003 року на підставі розпорядження голови від 28.07.2003 року за №422, зареєстрованого Зіньківським районним відділом земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №70 від 29.07.2003 року. Земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі відділом Держземагентства у Зіньківському районі 29.07.2003 року, кадастровий номер земельної ділянки :00:007:0148, площа - 2,8177 гектарів; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 17, 174 т.1)

Постановою приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу Глушенка В.В. від 22.05.2021 відмовлено Фермерському господарству "Комишанське Плюс", у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,82 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 003523 від 29.07.2003 року. (а.с. 18 т.1)

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і тому призначений вирішувати важливі для особи питання щодо призначення спадкоємців, позбавлення спадкоємців за законом права спадкування, визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, встановлювати інші розпорядження, які відповідають заповіту та вимогам законодавства про спадкування.

При цьому право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України).

Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок смерті (стаття 1233 ЦК України).

Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки.

Відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом та посадовою особою органу місцевого самоврядування (статті 1248, 1249, 1251, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення.

Так, у частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Зміст частини першої статті 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, зокрема у статтях 1247-1249, 1251, 1253 ЦК України.

Аналіз цих статей дає змогу констатувати, що законодавець висуває такі вимоги до форми заповіту: письмова з нотаріальним посвідченням.

Проте, допускаються й інші способи посвідчення заповіту, враховуючи численні обставини, в яких може опинитися особа, яка бажає реалізувати своє право на заповіт.

Встановлені законодавцем правові механізми посвідчення заповіту доводять, що вони розраховані на те, щоб остання воля заповідача була виражена вільно і не виникло б жодного сумніву в цьому. Саме тому вони можуть бути віднесені до порядку посвідчення заповіту.

Отже, форма заповіту має бути письмова, а порядок його посвідчення - різний: насамперед нотаріусом з додержанням вимог статей 1248, 1249 ЦК України, посадовою особою органів місцевого самоврядування (стаття 1251 ЦК України); іншими посадовими особами, зазначеними у частинах першій - шостій статті 1252 ЦК України, з додержанням вимог частини сьомої цієї статті.

Згідно із статтею 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії, зокрема посвідчують заповіти (крім секретних).

За змістом пункту 1.2 Порядку нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частинами 1, 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 369/7921/21 підкреслив, що: 1) свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання; 2) на рівні Конституції України та закону не передбачено можливості Міністерства юстиції України регулювати вимоги щодо форми і порядку посвідчення заповіту; 3) законодавець у ЦК України не передбачив такої підстави для кваліфікації заповіту, посвідченого секретарем сільської ради, нікчемним, як відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладання на цю посадову особу вчинення нотаріальних дій, так і відсутність вказівки в заповіті місця народження заповідача. Це не впливає на форму заповіту та порядок його посвідчення. Протилежна кваліфікація буде базуватися на мотивах розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення і порушить принцип свободи заповіту, оскільки він піддається правовій охороні й після смерті заповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець у ЦК України не передбачив такої підстави для кваліфікації заповіту, посвідченого посадовою особою органу місцевого самоврядування, нікчемним, як відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладання на відповідну посадову особу повноважень з вчинення нотаріальних дій. Більш того, колегія суддів зауважує, що оспорюваний заповіт було посвідчено сільським головою Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Литвиненком В.І., який згідно з приписами частин першої, третьої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села та очолює виконавчий комітет відповідної сільської ради, головує на її засіданнях.

Водночас пунктами 14, 19 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Зважаючи на наведене, колегія суддів звертає увагу, що посвідчення заповіту сільським головою, з його державною реєстрацією, не свідчить про наявність дефектів форми заповіту, а отже не є підставою для висновку про нікчемність заповіту відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 683/1110/21.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем, як підстава для визнання нікчемності заповіту зазначається саме порушення форми його посвідчення. Тоді як позивач не посилається та судом не встановлено дефекту волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту від 06 лютого 2017 року.

У свою чергу відповідно до частини 3 статті 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до частиною 4 статті 1254 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що попередній заповіт не відновлюється в разі скасування з підстав порушення форми посвідчення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про непорушення оспорюваним заповітом прав позивача.

Крім того, враховуючи, що ФГ «Комишанське плюс» не є спадкоємцем, суд не може розглядати питання про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу в частині оскарження рішення суду слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Разом з цим, надаючи правову оцінку додатковому рішенню Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року колегія суддів приходить до наступного висновку.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Згідно із частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

13 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Троцьким Б.А. укладено договір №20/21 про надання правової допомоги.

Відповідно до п.4.2. вартість правничої допомоги визначено в сумі 7000 грн. Вартість правничої допомоги переглядається виконавцем не частіше як 2 рази на рік. При такому збільшенні, на вимогу клієнта, може укладатися додаток до договору, в іншому випадку такий додаток не укладається.

У відзиві представником відповідача адвокатом Троцьким Б.А. був зазначений розрахунок судових витрат, які відповідач поніс з розглядом справи, які складаються з правничої допомоги в сумі 7000 грн та вказано, що документи щодо понесених витрат будуть додані до вирішення справи по суті. Також, у відзиві відповідач просив стягнути вказані витрати з позивача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Троцьким Б.А. після винесення судового рішення надано: договір № 20/21 про надання правової допомоги від 13.10.2021;

ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 24.02.2025, в якій від Хорошуна С.Г. прийнято 18200 грн;

акт приймання-передачі наданих послуг з надання професійної допомоги за договором № 20/21 від 13.10.202, за яким 24.02.2025 сторонами підтверджено факт надання послуг професійної правничої допомоги на суму 18200 грн, розрахунок надання правової допомоги.

Надаючи оцінку наданим доказам, колегія суддів звертає увагу, що умовами договору укладеного між відповідачем та адвокатом Троцьким Б.А. погоджено розмір послуг з надання правничої допомоги -7000 грн. При цьому, жодних додаткових угод, яким б був визначений інший розмір чи порядок нарахування плати за надання правничих послуг стороною відповідача не надано.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу 18200 грн є недоведеним, необґрунтованим та не відповідає умовам укладеного між відповідачем та адвокатом договору.

У свою чергу, дослідивши обставини справи, участь представника у содовому процесі, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що вартість наданих послуг у розмірі 7000 грн. є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Додаткове рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року слід змінити, зменшивши розмір стягнутих з Фермерського господарства «Комишанське Плюс» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги з 14 000 грн. до 7000 грн.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює результат судового рішення по суті, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Комишанське Плюс» - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Додаткове рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з Фермерського господарства «Комишанське Плюс» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги з 14 000 грн. до 7000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук