ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Солвентіс на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року у справі за позовом Фінансова компанія Пінг-Понг до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ТОВ ФК Пінг-Понг звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ ФК Пінг-Понг посилалося на те, що 22 лютого 2020 року між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №1935861 за заявою ОСОБА_1 на отримання кредиту, яку він подав на офіційному сайті ТОВ ТОВ Мілоан, у формі електронного правочину, шляхом підписання електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, що був надісланий відповідачу СМС-повідомленням, про прийняття пропозиції укласти кредит у формі електронного правочину. Перед укладенням кредитного договору відповідач отримав проект цього договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомилася з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті ТОВ Мілоан та є невід`ємною частиною цього договору. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Усупереч умовам вказаного вище кредитного договору, незважаючи на повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні, відповідач не виконав свого зобов`язання. 10 липня 2020 року на підставі договору факторингу №01/07 ТОВ Мілоан відступило ТОВ Діджи Фінанс право вимоги за кредитним договором №1935861 від 22 лютого 2020 року та, відповідно, ТОВ Діджи Фінанс набуло право вимоги до ОСОБА_1 24 січня 2022 року ТОВ Діджи Фінанс на підставі договору факторингу №1/15 відступив ТОВ ФК Пінг-Понг право вимоги за кредитним договором №1935861 від 22 лютого 2020 року, в зв`язку з чим позивач набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором до ОСОБА_1 . Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ ФК Пінг-Понг становить 33126 грн. 50 коп., з яких: 11000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21026 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 11000 заборгованість за комісією. На підставі викладеного ТОВ ФК Пінг-Понг просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від №1935861 від 22 лютого 2020 року в розмірі 33126 грн. 50 коп., з яких: 11000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21026 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 11000 заборгованість за комісією, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн..

Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ ФК Пінг-Понг до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ТОВ ФК Пінг-Понг просить рішення суду від 22 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ ФК Пінг-Понг в повному обсязі, стягнути з позивача судові витрати у справі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1077 ЦК України встановлено, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Закон України Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України Про електронну комерцію зазначено, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України Про електронну комерцію моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Звернувшись до суду із цим позовом, позивач ТОВ ФК Пінг-Понг посилалися на те, що 22 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписав в електронному вигляді анкету-заяву на кредит №1935861, яку він подав на офіційному сайті ТОВ ТОВ Мілоан (а.с.10).

22 лютого 2020 року між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №1935861, відповідно до п.1.1 умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.11-13).

Відповідно до п. 1.2 - 1.5 Розділу 1 кредитного договору, сума кредиту становить 11 000 грн. у валюті - гривня; кредит надається строком на 30 днів з 22 лютого 2020 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 23 березня 2020 року.

Умовами п. 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору.

З умов п. 6.1 договору вбачається, що кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Встановлено, кредитний договір не підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.11-13).

Згідно з анкетою-заявою на кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року, роздрукованою позивачем із сайту miloan.ua, в ній міститься інформація щодо суми кредиту, строку кредиту, суми до повернення (з врахуванням комісії та процентів), анкетні даних фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача, а також процес оформлення та розгляду заяви №1935861.

Надана суду вказана анкета-заява від 22 лютого 2020 року, як і договір про споживчий кредит від 22 лютого 2020 року, також не підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачем ОСОБА_1 .

Додаток №1 до договору про споживчий кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року - Графік платежів - також не містить підпису позичальника ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до платіжного доручення №15626640 від 22 лютого 2020 року, платник ТОВ Мілоан перерахував ОСОБА_1 на банківську картку «MASTERCARD» кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 11 000 грн. із зазначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ Міолан згідно договору 1935861 (а.с.15).

Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, яка складена ТОВ «Мілоан», борг ОСОБА_1 перед ТОВ Мілоан станом на 29 червня 2020 року становить 33126 грн. 50 коп., з яких: 11000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21026 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 11000 заборгованість за комісією (а.с.8, 9).

10 липня 2020 року на підставі договору факторингу №01/07 ТОВ Мілоан відступило ТОВ Діджи Фінанс право вимоги за кредитним договором №1935861 від 22 лютого 2020 року та, відповідно, ТОВ Діджи Фінанс набуло право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 33126 грн. 50 коп. (а.с.16-19, 23).

Із наданих суду платіжних інструкцій та довідки ТОВ Діджі Фінанс вбачається, факт оплати ТОВ Діджі Фінанс на користь ТОВ Мілоан грошових коштів за відступлення права вимоги за Договором факторингу №01/07 від 10 липня 2020 року (а.с.24, 25).

24 січня 2022 року ТОВ Діджи Фінанс на підставі договору факторингу №1/15 відступив ТОВ ФК Пінг-Понг право вимоги за кредитним договором №1935861 від 22 лютого 2020 року, в зв`язку з чим позивач набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором до ОСОБА_1 (а.с.26-28).

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ ФК Пінг-Понг становить 33126 грн. 50 коп., з яких: 11000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21026 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 11000 заборгованість за комісією (а.с.30).

Слід зазначити, платіжних документів на підтвердження здійснення оплати ТОВ ФК Пінг-Понг на користь ТОВ Діджи Фінанс грошових коштів за відступлення права за Договором факторингу №1/15 від 24 січня 2022 року, матеріали справи не містять, позивачем таких доказів надано не було.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Встановлено, із анкети-заяви позичальника ОСОБА_1 на кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року вбачається, що здійснення процедури верифікації відповідача за телефоном шляхом верифікаційного дзвінка, однак не вбачається здійснення направлення відповідачу даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності для підписання заявки електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відомостей про підписання ОСОБА_1 вказаної анкети-заяви електронним підписом одноразовим ідентифікатором, або будь-яким іншим видом електронного підпису анкета-заява не містить.

Індивідуальна частина договору про споживчий кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року також не містить будь-яких відомостей про підписання її відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, або ж будь-яким іншим чином, а містить лише посилання на підписання такої частини Кредитного договору Кредитодавцем.

Також, згідно умов Кредитного договору (пункт 2.1. розділу 2) кредитні кошти надаються позичальнику на картковий рахунок, однак реквізити такого карткового рахунку у наведеному пункті Кредитного договору, або у пункті 10 Кредитного договору, який містить реквізити сторін, чи інших пунктах Кредитного договору або ж в анкеті-заяві відсутні.

Відповідно до платіжного доручення №15626640 від 22 лютого 2020 року, платник ТОВ Мілоан перерахував ОСОБА_1 на банківську картку «MASTERCARD» кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 11 000 грн. із зазначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ Міолан згідно договору 1935861 (а.с.15).

Однак надане суду платіжне доручення не містить жодних реквізитів банківської установи про день та час вчинення такої банківської операції.

Також не надано жодних доказів того, що банківська картка «MASTERCARD» кредитний рахунок № НОМЕР_2 *49 належить ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року, а також факту перерахування ОСОБА_1 від ТОВ Мілоан суми кредиту.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ ФК Пінг-Понг до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за недоведеністю.

Посилання в апеляційній скарзі на доведеність укладення між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року, а також доведеність факту перерахування грошових коштів за вказаним договором про споживчий кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року є необґрунтованими належними та допустимими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Пінг-Понг залишити без задоволення.

Рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова