Справа № 161/1775/13- ц
Провадження № 4-с/161/95/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного в рамках виконавчого провадження №42683344 та зобов`язання Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 котрий був накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2014 у виконавчому провадженні № 42683344, відкритого на підставі виконавчого листа № 161/1775/13-ц виданого Луцьким міськрайонним судом про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та припинити публічне обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 5235659 від 04 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась з вказаною скаргою, яку обґрунтувала наступним.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2013 року у справі № 161/1775/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 2405/05-180 від 24.05.2005 року в сумі 32 000 (тридцять дві тисячі) доларів США та 118 223 (сто вісімнадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 56 коп.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» за кредитним договором № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року в розмірі 32 000 доларів США та 118 223 грн.. 56 коп. шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експортом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/56714388 ).

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2014 року у справі № 161/1775/13-ц апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилено, а рішення Луцького міськрайонного суду від 19 червня 2013 року в даній справі залишено без змін.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/36981486 ).

Враховуючи, що із цього часу рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2013 року у справі № 161/1775/13-ц набрало законної сили Постановою Державного виконавця від 27 березня 2014 року було накладено арешт на все майно яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 13) в межах виконавчого провадження № 42683344

В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року у даній справі Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_4 , задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2014 року скасовано. Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/39560518 ).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2014 року у справі № 161/1775/13-ц позовну заяву ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, процентів та неустойки за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 32 000 доларів США та 118 223,56 гривень заборгованості за кредитним договором № № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року. В задоволенні решти позову відмовлено.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/40705660 ).

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 січня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, процентів і неустойки за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/42515215 ).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2018 року замінено стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на ОСОБА_5 (ДРФО НОМЕР_2 ) у виконавчому провадженні стосовно примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 23 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 32 000 доларів США та 118 223, 56 гривень заборгованості за кредитним договором №2405/05-180 від 24.05.2005 року.

( https://reyestr.court.gov.ua/Review/71873383 ).

В той же час згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 414299582 щодо ОСОБА_1 , станом на 20 лютого 2025 року накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна в межах виконавчого провадження № 42683344, накладений Першим відділом Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, номер запису про обтяження 5235659.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вважає, що подальше збереження арешту на її майно при відсутності будь-якого рішення суду, яке може слугувати підставою для такого арешту буде порушувати її право на мирне володіння її майном, а тому просить суд її скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Самчук Антон Миколайович просили скаргу задовольнити з підстав у ній викладених.

Представник Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Бондарук П.В. в судовому засіданні 01 жовтня 2025 року проти задоволення скарги заперечив з тих підстав, що такий арешт можливо зняти лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Тобто Законом імперативно закріплено, що будь яке виконавче провадження, а також дії у межах цього виконавчого провадження, у даному випадку у вигляді накладення арешту на майно, можливі виключно при наявності відповідного рішення суду.

Суд зазначає, що з 31 січня 2015 року ОСОБА_1 не може вважатися боржником за виконавчим провадженням № 42683344, оскільки рішення суду, яке стало підставою для накладення арешту скасовано, а отже і підстави подальшого здійснення виконавчих дій щодо ОСОБА_1 у вигляді існування арешту на її майно відсутні.

Такий висновок суд робить з тих підстав, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2014 року у справі № 161/1775/13-ц позовну заяву ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, процентів та неустойки за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 32 000 доларів США та 118 223,56 гривень заборгованості за кредитним договором № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року. В задоволенні решти позову, в тому числі і до ОСОБА_1 , відмовлено ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/40705660 ) таке рішення суду, в силу Ухвали Апеляційного суду Волинської області від 31 січня 2015 року ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/42515215 ) набрало законної сили саме 31 січня 2015 року.

Крім того, що із наданого представником Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Бондаруком П.В. повідомлення також вбачається, що і саме виконавче провадження № 42683344 знищено.

Таким чином суд приходить до висновку, що подальше збереження арешту на майно ОСОБА_1 , щодо якої відсутнє будь-яке рішення, яке могло б за собою тягти його примусове виконання слід вважати незаконним та непропорційним втручанням на право мирного володіння своїм майном, яке захищене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а отже скарга в частині вимог про «Зобов`язання Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 котрий був накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2014 у виконавчому провадженні № 42683344» підлягає до задоволення.

Щодо визнання протиправною бездіяльності Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного в рамках виконавчого провадження №42683344 суд у цій частині відмовляє у задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки жодних визначених вказаними нормами закону вчинено не було то і підстав знімати арешт з майна ОСОБА_1 без рішення суду у державного виконавця не було, а отже і протиправна бездіяльність такого виконавця відсутня.

Щодо вимоги про припинення публічного обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 5235659 від 04 квітня 2014 року у такій вимозі суд відмовляє з тих підстав, що ст. 451 ЦПК України не передбачений такий спосіб захисту, а задоволення вимоги скарги про зобов`язання Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 котрий був накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2014 у виконавчому провадженні № 42683344 в повному обсязі поновить її право на вільне володіння та користування її майном.

Враховуючи вищевикладене скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст., 260, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного в рамках виконавчого провадження №42683344 та зобов`язання Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 котрий був накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2014 у виконавчому провадженні № 42683344, відкритого на підставі виконавчого листа № 161/1775/13-ц виданого Луцьким міськрайонним судом про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та припинити публічне обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 5235659 від 04 квітня 2014 року, - задовольнити частково.

Зобов`язати Відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 котрий був накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2014 у виконавчому провадженні № 42683344.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

У відповідності до приписів ст.261 ЦПК України, ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала у повному обсязі була складена та підписана 07 жовтня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ