СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/738/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

за участю секретаря Лавриненко Т.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Ткачук В.Б. ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 адвокат Ткачук В.Б., яка представляє інтереси заявника, звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у м. Макіївці Донецької області, Україна.

Дану заяву адвокат Ткачук В.Б. обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України - у м. Макіївка Донецької, свекор заявника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, про що органом окупаційної влади - Червоногвардійським відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції днр видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.01.2025 року.

Враховуючи, що смерть свекра ОСОБА_4 настала саме на тимчасово окупованій території України, а надані у зв`язку з цим окупаційною владою документи не мають на території України жодної юридичної сили, заявник змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті свекра.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

Ухвалою суду від 19.09.2025 провадження у справі відкрито, судовий розгляд призначено на 22.09.2025 року.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала раніше скеровану представником заяву про встановлення факту смерті свекра на тимчасово окупованій території України (м. Макіївка Донецької області). Також зазначила, що свекор останні роки хворів на рак, фізично не мав можливості переїхати на підконтрольну владі України територію, а тому разом з дружиною (заінтересованою особою ОСОБА_3 ) залишилися у м. Макіївка. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 їй зателефонувала свекруха та повідомила, що ОСОБА_5 помер і їй необхідно поховати чоловіка. Заявниця намагалася приїхати на окуповану територію, однак їй це не вдалося, і тоді вона через знайомих вирішила передати грошову суму у розмірі 1000 доларів США свекрусі на поховання ОСОБА_4 . Таким чином, вона безпосередньо брала участь у похованні свекра, а тому, може звертатися до суду із заявою про встановлення факту його смерті. При цьому, зауважила, що дружина померлого не може реалізувати своє право на звернення через наявні у неї захворювання та підготовку до оперативного втручання.

Представник заявника - адвокат Ткачук В.Б. у ході судового розгляду заяви просила долучити низку копій документів, зокрема, свідоцтво про народження чоловіка заявниці ОСОБА_1 , якими підтверджується факт родинних зв`язків заявниці із особою, факт смерті якої остання просить встановити. Адвокат звернула увагу, що перелік заявників наразі законом не обмежений, а тому, ОСОБА_1 наділена правом звернутися до суду із даною заявою та відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» отримати допомогу на поховання свекра ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України (м. Макіївка Донецька область). Крім того, встановлення факту смерті свекра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України (м. Макіївка Донецької області, Україна) необхідне для отримання відповідних документів на території України, враховуючи, що видані окупаційною владою днр документи не мають в Україні жодної юридичної сили.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила, що вона самостійно поховала чоловіка ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території (у м. Макіївці Донецької області), однак невістка (заявниця) надала їй грошові кошти на поховання через своїх знайомих. Також зазначила, що самостійно не могла звернутися до суду із даною заявою через наявність у неї хвороб, які потребують негайного лікування. Крім того, вказала, що усвідомлює з якою метою, зокрема, отримання свідоцтва про смерть та отримання допомоги на поховання, невістка звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її свекра і просить задовольнити дану заяву.

Представник заінтересованої особи - Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши думки учасників провадження, вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, а також ознайомившись із долученими до неї документами, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

16.09.2025 заявник через свого представника - адвоката Ткачук В.Б. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерт свекра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка Донецької області, яка підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

У ході судового розгляду встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа якого підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 24.12.1997, помер у м. Макіївка Донецької області.

Зі змісту Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територію України з 2014 року.

Так, на підтвердження факту смерті ОСОБА_4 органом окупаційної влади видано свідоцтво про смерть серії днр № НОМЕР_3 від 03.01.2025 року.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Водночас, відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу положень абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Разом з тим, у ході судового розгляду представник заявника - адвокат Ткачук В.Б. як на підставу звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту смерті її свекра на тимчасово окупованій території України посилається на положення ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, вказаною статтею передбачено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 брала участь у похованні свекра ОСОБА_4 шляхом надання дружині померлого грошової суми, яка була використана останнього саме на поховання чоловіка. Вказаний факт підтверджений у судовому засіданні й дружиною померлого - заінтересованою особою ОСОБА_3 .

Також суд звертає увагу, що долученими до заяви документами підтверджується, що заявник ОСОБА_1 є невісткою померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Враховуючи, що заявником та її представником надано суду достатні докази, які посвідчують факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - м. Макіївка Донецької області, та свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 дійсно є його невісткою та брала участь у похованні останнього, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, а також положення п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, відповідно до якого суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту смерті.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 18, 258, 263-265, 272, 273, 315-319, 352, 353, 430 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 особи чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Макіївка Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua

Суддя І.Ю. Єросова