Справа №504/3247/17
Провадження №6/504/2/25
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

27.01.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

Секретаря- Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, матеріали за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України Щеглової Є.В. про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно божник, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В :

У Комінтернівському районному суді Одеської області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року (суддя ОСОБА_1 ) відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Через звільнення судді Доброва П.В. 16.01.2025 року справу розподілено судді Барвенку В.К.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2025 року матеріали прийняті до свого провадження.

Вирішуючи питання подальшого руху справи суддя виходить з наступного:

З відомостей електронного реєстру судових справ вбачається, що той самий виконавець звертався до суду із аналогічною заявою, зокрема, ухвалою від 02.07.2019 року Роздільнянського районного суду Одеської області у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України Щеглової Є.В. про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно божник, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, - відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з наступного:

08.05.2019 року до суду з заявою звернувся головний державний виконавець відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглова Є.В про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме дві земельні ділянки, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист № 511/1738/13 від 18.09.2013 року виданий Роздільнянським районним судом Одеської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість по кредитному договору в розмірі 351 767,52 долара США та витрати судового збору в розмірі 3 441,00 грн.

З виконавчого листа вбачається, що строк пред`явлення його до виконання 16.08.2014 року.

12.10.2015 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Боржник вимоги виконавчого документу не виконує, заборгованість не сплачує.

Згідно з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення не зареєстровано.

Згідно заяви стягувана та доданих документів боржником укладено іпотечні договори із стягувачем - ПАТ «КБ Надра».

Предметами іпотеки є:

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення, цільове призначення (використання), земельної ділянки - для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власністю ОСОБА_2 у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:1431.

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення, цільове призначення (використання), земельної ділянки - для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власністю ОСОБА_2 у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:1431.

Фактичний перехід права власності на вищевказані земельні ділянки, кадастровий номер підтверджується договорами купівлі-продажу.

02.07.2019 року вказана цивільна справа надійшла до розгляду до Роздільнянського районного суду Одеської області з Комінтернівського районного суду Одеської області згідно з ухвалою суду від 15.05.2019 року, з посиланням на ст. 446 ЦПК України у відповідності до якої процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищенаведене, вказана цивільна справа підлягає розгляду Роздільнянським районним судом Одеської області, оскільки спори про підсудність не допускаються.

Суд вбачав, що підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідною заявою стало те, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином. Зокрема, державний виконавець посилався на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих приватним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження, не можливо встановити чи доводилися до відома сторін виконавчого провадження про відкриття виконавчого провадження, оскільки ці матеріали такі відомості не містять взагалі. У заяві приватний виконавець взагалі не посилається на те, що він вжив заходів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованою кореспонденцією, і доказів вказаного у своєму поданні не наводить та у додатку до подання не додає.

Окрім того, державний виконавець не надав доказів проведення перевірки майнового стану боржника, не надано інформацію про наявні у боржника рахунки, про отримані ним доходи, інше майно тощо, тому суд вважає, що приватний виконавець не вчинив усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання спрямовані на повне та фактичне виконання вказаного виконавчого документу, і такі заходи виявилися безрезультатними, з огляду на те, що звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, є виключним заходом, може бути застосоване в останню чергу, що визначено частинами 1 та 3статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина.

Вказане узгоджується з правовим висновком зазначеним в Постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року, справа N 552/6400/15-ц, N 79516602.

У відповідності до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

У такому випадку виконавцю окрім іншого потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: договір купівлі-продажу нерухомого майна, договір дарування, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомим майном на стан звернення з вказаними матеріалами до суду. Однак в матеріалах подання відсутні будь які докази, що підтверджують наявність у власності боржника зазначеного майна.

Крім цього слід надати відомості щодо вартості майна на яке просять звернути стягнення, оскільки зазначено не підтверджені належними доказами.

Жодних відомостей про вартість зазначеного в заяві майна матеріали не мають. Крім цього слід звернути увагу на те, що окрім надання відповідних документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Окрім того, за вказаними підставами держвиконавець повинен звертатися не із заявою, а з клопотанням.

Зазначені обставини державним виконавцем не з`ясовані, доказі до суду з цього питання не надані.

Це обумовлено тим, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином суд не має законних правових підстав для задоволення заяви, а тому в задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю.

Таким чином існує судове рішення яке набрало законної сили з того самого питання, що порушено виконавцем.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином слід закрити провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 3 ч.1 ст. 255, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України Щеглової Є.В. про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно божник, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення.

Суддя В. К. Барвенко