Справа № 346/4355/24
Провадження № 2/346/231/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді: Махно Н.В.
з участю: секретаря: Гломби А.В.
представника позивача: Атаманюка В.М.
представника третьої особи, без самостійних вимог: Стефанчук І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Отинійської селищної ради, про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини, -
Представник позивача, адвокат Атаманюк В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із даним позовом і посилається на те, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Станіславівка, Коломийського району, Івано-Франківської області, на даний час фактично проживає по АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , перебували у шлюбі. За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та так, як ОСОБА_2 , не надавав ніякої матеріальної допомоги, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на утримання сина. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.03.2011 року було вирішено стягувати з батька аліменти, на утримання сина по 300 грн. щомісячно. Вказує, що відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася значна заборгованість. ОСОБА_2 , не спілкується з сином та не надає й надалі ніякої матеріальної допомоги сину ОСОБА_5 , дане підтверджується довідкою, а також копією вироку від 20.02.2023 року. Вказує, що з самого початку позивачці, не вдавалося з відповідачем налагодити нормальні стосунки, все це призвело до того, що 17 квітня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що 11.08.2023 року ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 . Вказує, що позивачка з сином зареєстрована у с.Сідлище, однак на даний час позивачка зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , сином ОСОБА_8 від теперішнього чоловіка та сином ОСОБА_5 фактично проживають по АДРЕСА_1 , дане підтверджується актом обстеження господарства від 29.05.2024 року. Вказує, що як під час спільного проживання, так і після розірвання шлюбних відносин, батько не цікавився життям їхнього сина ОСОБА_4 , не виявляв бажання брати участь у його вихованні. Зазначає, що батько до дитини не навідується, не бачиться з дитиною, у нього немає жодного батьківського інтересу та турботи, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, не спілкується з дитиною. Вказує, що на сина аліменти не сплачує, та не надає ніякої матеріальної допомоги сину ОСОБА_5 , до сина проявляє повну байдужість, відповідач зовсім не виконував та не виконує батьківських обов`язків, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Вказує, що ОСОБА_2 , свідомо не бажав та не бажає брати участь у вихованні сина, виявляти турботу про нього, його стан здоров`я, фізичний та моральний стан. Вказує, що син навчається у Голосківської гімназії, матір цікавиться навчанням сина, відвідує батьківські збори. За час навчання, батько на батьківські збори не з`являвся, навчанням дитини не цікавиться, дане підтверджується копією довідки із гімназії. Зазначає, що позивач повністю опікується потребами своєї дитини, піклується про сина, займається вихованням, розвитком та здоров`ям дитини. Вказує, що всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачкою самостійно без участі відповідача, так як останній жодної участі у вихованні сина не бере, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, не бере будь-якої участі у вихованні сина. Вказує, що неодноразово позивач намагалася достукатися до батьківського серця та пояснити відповідачу, що важливим у житті дитини є участь, присутність та підтримка батька. Вказує, що позивачкою не створювалися ніякі перешкоди у спілкуванні відповідача з сином. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина: ОСОБА_4 .
В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили позов задовольнити. Представник позивача попередньо подав до суду клопотання, в якому просив не враховувати висновок органу опіки та піклування по даній справі. Дане клопотання мотивував тим, що у вказаному висновку наведено сімейні обставини, які стосуються предмету спору, а в кінці зроблено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав, який сторона позивача вважає необгрунтованим жодним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи в судове засідання з`явилася, та в судовому засіданні вказала, що повністю покладається вирішення даного спору на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення представника третьої особи, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України прізвищем ім`ям по-батькові позивача є ОСОБА_1 , а місцем народження позивача є с. Станіславівка, Коломийського району, Івано-Франківської області (а.с.4). Згідно витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що ОСОБА_1 , адреса місця проживання позивача є АДРЕСА_2 (а.с.4 зворотній а.с.). Встановлено судом й те, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, згідно ухваленого рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с. 5). Рішенням Коломийського міськрайононго суду Івано-Франківської області стягнуто з ОСОБА_2 аліменти, на утримання дитини ОСОБА_4 по 300 грн. щомісячно (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що сторони по справі є його батьками дитини (а.с.7). Згідно витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., адреса реєстрації місця проживання є АДРЕСА_2 (а.с.7 зворотній а.с.). Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_6 та позивач по справі уклали шлюб, про що 11.08.2023 року складено відповідний актовий запис № 464 (а.с.8). Згідно довідки про неотримання аліментів від 16.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно не отримала аліментів від ОСОБА_2 , у період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року (а.с.9). Відповідно до копії акта обстеження господарства № 45/23.01-05 від 29.05.2024 року позивачка з сином зареєстрована у с.Сідлище, однак позивачка зі своїм чоловіком, сином ОСОБА_8 , та сином ОСОБА_5 фактично проживають по АДРЕСА_1 , також даний факт підтверджується згідно копії довідки № 82/23.1-07 (а.с.10-11). Встановлено, що згідно копії довідки 8/24 від 29.05.2024 року ОСОБА_6 , здійснює утримання відносно свого пасинка ( сина своєї дружини) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12). Згідно копії вироку Коломийського міськрайонного суду від 20.02.2023 року, який набрав законної сили 23.03.2023 року, встановлено, що ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин (а.с. 12). Встановлено, що згідно повідомлення КНП "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" КНП "КРЦ ПМСД КРР" батько дитини - ОСОБА_2 , жодного разу з дитиною на прийом до лікаря не приходив, станом здоров`я сина не цікавився (а.с.13). Згідно копії відповіді на адвокатський запит Голосківської гімназії Отинійської селищної ради від 26.06.2024 року, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Голосківській гімназії, батько дитини ОСОБА_2 , в гімназію не приходив, успішністю та поведінкою неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , не цікаиввся, батьківські збори не відвідував, усім цим займається мама ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (а.с.14). Також на адресу суду виконавчим комітетом Отинійської селищної ради було подано рішення та висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний висновок мотивують тим, що члени комісії не встановили факту, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, та не почули його думку та побажання, щодо виховання його малолітнього сина (а.с. 65-67).
Свідки ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , в судовому засіданні підтвердили те, що повністю вихованням, зокрема духовним вихованням та матеріальним забезпеченням сина ОСОБА_4 , займається мати ОСОБА_1 , та її теперішній чоловік, а батька дитини не бачили біля дитини. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що з ОСОБА_2 він не спілкується, знає, що відповідач є його батьком тільки зі слів матері, відповідач зовсім не займається його вихованням.
Відповідно до ст.165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
За таких обставин суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 30.08.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, з огляду на його неповноту, а саме він є необгрунтованим та суперечить інтересам самої дитини. Окрім того, інформація зазначена у висновку, спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.
З огляду на вищевказані обставини, судом встановлено, що відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до дитини, проявляє повну байдужість до своєї дитини. Вищенаведені факти свідчать про те, що відповідач, як батько дитини, самоусунувся від виховання дитини, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та слід позбавити відповідача, ОСОБА_2 , батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_4 .
На підставі ст.ст.150, 164, 165, 166, 180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Станіславівка, Коломийського району Івано-Франківської області, Україна. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України неподані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 03.10.2025 року.
Суддя: Махно Н. В.