Справа № 740/4557/25
Провадження № 2-о/740/152/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

представника заявниці - адвоката Прокопця С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільнц справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ніжинська міська рада Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період із березня 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву аргументує тим, що з 1996 року вона почала проживати разом із ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_2 . Вони допомагали один одному у побуті, проводили спільно свята, спільно проживали та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і заявниця її поховала за власні кошти.

Після смерті ОСОБА_3 постало питання про передачу її дочки ОСОБА_2 до відповідного закладу охорони здоров`я, оскільки остання перебувала на обліку у лікаря-психіатра з приводу психічних розладів і за станом здоров`я потребувала опіки.

Оскільки вони фактично були членами сім`ї, тому заявниця наполягла, щоб ОСОБА_4 залишилась проживати з нею, у зв`язку з чим 11.08.2016 рішенням виконкому Ніжинської міської ради ОСОБА_1 було призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Заявниця повністю забезпечувала належні умови проживання ОСОБА_2 до смерті останньої, вирішувала питання лікування, опікувалась закупівлею продуктів.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця вважає, що прийняла спадщину після померлої на підставі ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому має право на спадкування за законом у четверту чергу. Інших спадкоємців ОСОБА_2 немає.

Проте звернувшись до нотаріуса вона отримала відмову, у зв`язку з відсутністю доказів спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою судді 19.08.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Прокопець С.М. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Ніжинської міської ради Чернігівської області до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Заслухавши представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Рішенням Ніжинського міського суду Чернігівської області від 02.02.2001 у справі №2-207/2001 за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина недієздатним, ОСОБА_2 , 1938 року народження, проживаючу у АДРЕСА_1 було визнано недієздатною (а.с. 8).

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що ОСОБА_1 згідно рішення виконкому Ніжинської міської ради від 21.07.2000 була піклувальником ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_2 , яка страждала психічним захворюванням. Заявниця постійно проживала з ними за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 19.04.2001 № 217 ОСОБА_1 було призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_2 та над її майном (а.с. 12).

Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.08.2016 № 217 ОСОБА_1 призначено опікуном над майном недієздатної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 03.04.2011, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Ніжинське МБТІ» (а.с.6)

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

На день смерті із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_1 , 1973 року народження, та ОСОБА_5 , 1997 року народження (а.с.10).

Як вбачається із копії паспорта (у формі книжечки) заявниці ОСОБА_1 , остання зареєстрована за вищевказаною адресою з 25.08.2011, а ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 є її сином.

Згідно копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Турчин А.М. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Проте постановою нотаріуса від 12.07.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 не менше 5 років до відкриття спадшини

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала показання, що проживає у будинку АДРЕСА_3 , знайома із ОСОБА_1 упродовж останніх 15 років, товаришує з нею, періодично гостювала в неї. ОСОБА_1 упродовж усього часу їх знайомства проживає у будинку АДРЕСА_1 . З нею проживали її чоловіком, син ОСОБА_7 , та ОСОБА_2 , яка страждала на психічну хворобу і потребувала постійного стороннього догляду. Проживали однією сім`єю, ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 надала показання, що з 1987 року проживає у будинку АДРЕСА_4 , і її квартира знаходиться у під`їзді на одній площадці з квартирою АДРЕСА_5 , у якій проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з чоловіком і сином. Після смерті ОСОБА_3 залишились проживати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з чоловіком і сином, а після смерті ОСОБА_2 та чоловіка ОСОБА_1 нині у квартррі проживають ОСОБА_1 з сином. Спочатку з 1996 року вона бачила, що ОСОБА_1 приходила до ОСОБА_9 і допомагала їм в побутових питаннях. Через деякий час почали проживати разом у зазначеній квартирі. У 2000 році ОСОБА_3 померла, а ОСОБА_2 була недієздатною, та за нею догляд здійснювала ОСОБА_1 , проживали однією сім`єю, мали спільний побут і бюджет, робили ремонт у квартирі.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Основною ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхне проживання одінією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї.

Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, має довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що в судовому засіданні підтверджено тривале спільне проживання заявниці ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю, тривале ведення спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах їх сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останньої, проте, суд ураховує, що беззаперечних доказів проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю саме з березня 1996 року матеріали справи не містять, тоді як дослідженими судом доказами підтверджується проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Водночас, юридичне значення має факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки згідно ст. 1264 ЦК України визначає право заявниці на спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги ОСОБА_1 про встановлення юридично факту постійного проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті спадкодавця слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 81, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 07 жовтня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Карпусь