Справа №: 671/1360/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2025 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 28440 грн. 00 коп. заборгованості по договору кредиту №528 від 30.01.2025 року, яка утворилася станом на 18.07.2025 року. В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач уклав із ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ»(далі кредитодавець) кредитний договір №528 від 30.01.2025 року, за умовами якого кредитодавець надав йому кредит в розмірі 7500 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі від 355,41% до 361,35% (0,693% в день перші 20 днів, 0,99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2159,63% до 2670,76%. Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 30.01.2025 року по 30.05.2025 року. Відповідно до умов до п. 1.3.1. Договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати Позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. Відповідач звернувся з заявкою на отримання кредиту 30.01.2025 року та підписав кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю «H2J1W4». Зазначає, що 30.01.2025 року відповідач отримав кошти на свій картковий рахунок в ПАТ "ПУМБ", м. Київ (маска картки НОМЕР_1 ). Відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до умов Договору, зобов`язання за вказаним договором не виконав. Загальна сума заборгованості по кредиту за договором № 528 від 30.01.2025 станом на 18.07.2025 року становить 28440 грн. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту № 528 від 30.01.2025 року у розмірі 28440 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10600 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить проводити розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280, ст. 223 ч. 4 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 30.01.2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ»(далі кредитодавець) кредитний договір №528 від 30.01.2025 року шляхом подання заявки на отримання кредиту 30.01.2025 року, підписавши кредитний договір та додаток до договору №1 - Графік платежів шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю H2J1W4 (а.с. 10-26, 27-28).

За умовами кредитного договору №528 ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7500 грн., строк кредитування 120 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі від 355,41% до 361,35% (0,693% в день перші 20 днів, 0,99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2159,63% до 2670,76%.

Паспорт кредиту до договору №528 від 30.01.2025 року ОСОБА_1 підписав електронний цифровим підписом шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю G5G4L8 (а.с. 30-33).

З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір №528 від 30.01.2025 року, були перераховані кредитні кошти на картку НОМЕР_1 , номер трансакції (а.с. 36).

30.01.2025 року кошти в сумі 7500 грн. були перераховані ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» на банківську картку НОМЕР_1 , номер трансакції ,що підтверджується інформацією ТОВ ФК «Контрактовий дім» (а.с. 34).

Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до відомостей про залишки, нарахування, оплату та списання за кредитним договором №528 вбачається, що 30.01.2025 року ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» видав ОСОБА_1 кредит в сумі 7500 грн., з 30.01.2025 року по 18.02.2025 року проводив нарахування відсотків в розмірі 51 грн. 98 коп., з 19.02.2025 року по 29.05.2025 року проводив нарахування відсотків в розмірі 74 грн. 25 коп., проводив нарахування штрафів: 01.04.2025 року в розмірі 375 грн. 00 коп., 03.04.2025 року в розмірі 2500 грн. 00 коп., 09.04.2025 року в розмірі 2500 грн. 00 коп., 14.04.2025 року в розмірі 2500 грн. 00 коп., 19.04.2025 року в розмірі 2500 грн. 00 коп., 24.04.2025 року в розмірі 2625 грн. 00 коп., 29.04.2025 року в розмірі 3000 грн. 00 коп.; ОСОБА_1 оплатив 18.02.2025 року суму нарахованих відсотків в розмірі 1039 грн. 60 коп., 10.03.2025 року в розмірі 1485 грн. (а.с. 49-51).

В додаткових поясненнях від 16.09.2025 року позивачпросить врахувати те, що станом на 02.07.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 28440 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 7500 грн.; заборгованість за відсотками 5940 грн. 00 коп.; штраф 15000 грн.

Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки між сторонами укладено кредитний договір №528 від 30.01.2025 року, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню наявна заборгованість за кредитним договором, в розмірі 13440 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7500 грн. 00 коп., заборгованість за сумою відсотків в розмірі 5940 грн. 00 коп., оскільки відповідачем були добровільно внесені кошти в сумі 1039 грн. 60 коп. (18.02.2025 року) та в сумі 1485 грн. (10.03.2025 року), які позивач спрямував на погашення нарахованих відсотків (а.с. 49-51).

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, позивачу в стягненні штрафу в сумі 15000 грн. слід відмовити.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» підлягає стягнення заборгованність за кредитним договором №528 від 30.01.2025 року в розмірі 13440 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7500 грн. 00 коп., заборгованість за сумою відсотків в розмірі 5940 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Всього позов було пред`явлено в розмірі 28440 грн. 00 коп., а задоволено судом в розмірі 13440 грн. 00 коп.( 47,26 %).

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1431 грн. 03 коп. судового збору (3028 грн. 00 коп. х 47,26 %).

Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 10600 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: ордером про надання правничої допомоги серії АІ № 1126429 (а.с. 9), договором №1 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, що укладений позивачем із адвокатським бюро Грушевий Ю.В. (а.с. 52-56); актом виконаних робіт від 26.06.2025 року відповідно до договору №1 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року (а.с. 57), рахунком від 26.06.2025 року та платіжною інструкцією № LK706/7 від 26.06.2025 року (а.с. 58, 59).

Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,26 % в сумі 5009 грн. 56 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 526, 549, 551, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 141, 235, 247, 259, 263 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором кредиту №528 від 30.01.2025 року в розмірі 13440 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7500 грн. 00 коп., заборгованість за сумою відсотків в розмірі 5940 грн. 00 коп., а також 1431 грн. 03 коп. судового збору та 5009 грн. 56 грн. витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи: позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Таранця, 20, м. Шпола, Черкаська область, 20600; ; відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: : АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя: