Справа № 455/1947/25
Провадження № 2-о/455/109/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1947/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

23.09.2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Писко С.І. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій посилається на те, що вона тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку її чоловіка ОСОБА_2 , а саме: щодо неї застосовується психологічне насильство, погрози фізичною розправою, залякування, приниження і образи нецензурними словами. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, чим завдається шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Заявниця неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів.

Зокрема, 05.01.2023 року Старосамбірський районний суд Львівської області у справі №455/1812/22 виніс рішення про видачу обмежувального припису строком на три місяці щодо ОСОБА_2 .

Також, 24.04.2023 року Старосамбірський районний суд Львівської області у справі №455/49/23 виніс рішення про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України.

Як вбачається з інформації по справі №455/1682/25 до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000412 від 13.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_2 12.06.2025 року, близько 15:00 години, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого словесного конфлікту, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , умисно нанісши їй один удар кулаком по обличчі, чим заподіяв потерпілій, згідно висновку судово-медичного експерта, садно у лівій надбрівній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Таким чином ОСОБА_2 був обвинувачений у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

12.08.2025 року ОСОБА_2 , близько 15:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме побив свою дружину ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, 12.08.2025 року о 17:30 год. ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №448113, терміном на 10 діб, з зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Крім того, 17.09.2025 року ОСОБА_2 , близько 18:10 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , що виразилось у формі словесних образ, погроз, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173-2 КУпАП.

Просить видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 6 (шести) місяців:

- перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 23.09.2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 14 годину 30 хвилин 25.09.2025 року, яке відкладено на 14 годину 30 хвилин 02.10.2025 року.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Писко С.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви визнав частково, пояснив, що буде проживати в літній кухні, мобільного телефону не має. Зазначив, що в нього двічі з дружиною були конфлікти і судом було винесено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають в родинних відносинах як подружжя. Сторони проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2025 року та 17.09.2025 року стосовно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , згідно яких встановлено наступні заходи заборонного припису: заборона залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Термінові заборонні приписи стосовно кривдника були винесені строками на 10 діб з 12.08.2025 року по 22.08.2025 року та з 17.09.2025 року до 27.09.2025 року.

Наявність факту існування домашнього насильства з боку ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , також підтверджується наявними в матеріалах справи копією рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.01.2023 року, яким заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - задоволено частково. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначено наступні заходи тимчасового обмеження його прав, на строк 3 (три) місяці, а саме: заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборону наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборону вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

Окрім того, вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.03.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.04.2023 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць. На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання покарання призначеного цим вироком та покарання, призначеного за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.03.2023 року, остаточно визначено покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявниця ОСОБА_1 зазнає зі сторони заінтересованої особи ОСОБА_2 домашнє насильство у формі психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявниці у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявниці.

Факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не заперечив, як і не заперечував щодо обмежувальних заходів, які просила застосувати його дружина.

Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву, щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов визнання їх усіма учасниками справи.

Усіма учасниками справи визнано той факт, що ОСОБА_2 у серпні-вересні 2025 року вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_1 за що був підданий адміністративному стягненню судом.

Враховуючи вищенаведене, суд не може проігнорувати той факт, що життя та здоров`я, недоторканість і безпека заявника як найвища соціальна цінність можуть бути під загрозою та переважають над правом заінтересованої особи на її житло, а тому допускається його обмеження, оскільки втручання держави у це право через механізм обмежувального припису є виправданим, якщо суд встановив підстави для застосування обмежувального припису.

Беручи до уваги, те, що як і заявник, так і заінтересована особа проживають в сільській місцевості, у невеликому населеному пункті, заборона наближення менше ніж на 200 м становитиме надмірне обтяження та може призвести до ненавмисного порушення рішення суду, тому враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на три місяці, а саме: перебувати як в місці спільного проживання (перебування) так і наближатись на відстань менше ніж 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити вести телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто.

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як три місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи.

Відповідно до частини першої статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, однак лише частково, з наведених вище мотивів та підстав.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припис, - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, на строк 3 (три) місяці, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

В іншій частині заяви - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.