Справа № 381/5659/23
Провадження № 2/369/1606/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В. за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в спрощеному провадженні цивільну справу № 381/5659/23 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на наступні обставини.

17.04.2022 року відповідач керуючи автомобілем Mazda 6, НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем KIA CEE D, НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі № 761/12551/22 ДТП сталась у зв`язку з порушенням відповідачем правил дорожнього руху, а також судом було встановлено що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями відповідач порушив п. 2.5. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 cт. 130 КУпАП.

В судовому засіданні відповідач свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом АР- в ТДВ СК "Альфа-Гарант" 07.07.2022 року було здійсненно виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля KIA CEE D, НОМЕР_2 , у розмірі 65 000, 00 грн.

Відповідно до п.п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача 65 000,00 грн., матеріальної шкоди в порядку регресу, 8 000,00 грн судових витрат пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги та 2684,00 грн, судового збору.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2024 року (суддя Волчко А.Я.) відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з розпорядженням Керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. № 2049 від 06.11.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 381/5659/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року (суддя Янченко А.В.) справу № 381/5659/23 прийнято до свого провадження, призначено судове засідання.

У судове засідання 02.06.2025 року представник позивача не з?явився, подав до суду клопотання про проведення судового засідання в його відсутність, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.04.2022 року відповідач керуючи автомобілем Mazda 6, НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем KIA CEE D, НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі № 761/12551/22 ДТП сталась у зв`язку з порушенням відповідачем правил дорожнього руху, а також судом було встановлено що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями відповідач порушив п. 2.5. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 cт. 130 КУпАП.

У судовому засіданні відповідач свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом АР- в ТДВ СК "Альфа-Гарант" 07.07.2022 року було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля KIA CEE D, НОМЕР_2 , у розмірі 65 000, 00 грн.

Відповідно до п.п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У рішенні по справі «О `Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» no.15809/02і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями, та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування аргументів та доказів позивача.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. та 8 000 грн витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 274, 354-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП відсутній) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (; місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26) 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) 00 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу, 8 000 (вісім тисяч) 00 коп. витрат на професійну правову допомогу та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 07.10.2025 року.

Суддя А.В. Янченко