Справа № 953/4903/25
Провадження № 2/953/2367/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із позовом в якому просить: розірвати шлюб із ОСОБА_2 , зареєстрований 13 червня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1416, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, шомісяця починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття; негайно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у межах платежу за один місяць.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вони з чоловіком втратили взаємну повагу і порозуміння, відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані систематично вчиняє домашнє насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, і поліцейські виносили щодо нього термінові заборонні приписи. З огляду на зазначене, на переконання позивачки, збереження шлюбу суперечитиме інтересам її та малолітніх дітей. Вимогу стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у гарантованому законом розмірі ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов`язку утримувати сина та доньку.

Ухвалою від 13.06.2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив спрощене позовне провадження у справі та призначив судове засідання.

У судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності і задовольнити позовні вимоги.

За таких обставин неприбуття сторін у судове засідання згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оскільки і позивачка, і відповідач заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, суд, керуючись положеннями ст. 211 ЦПК України, вирішує позовні вимоги на підставі наявних письмових матеріалів.

Дослідивши надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

13 червня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1416, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 2503 від 11 серпня 2017 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 2490 від 02 вересня 2021 року, свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3 ).

За підсумками судового розгляду встановлено, що станом на зараз шлюбно-сімейні між сторонами припинено у зв`язку із тривалими конфліктами, що не знаходять конструктивного вирішення, втратою взаємної поваги та порозуміння.

Доводи позивачки про систематичне застосування чоловіком домашнього насильства психологічного та фізичного характеру об`єктивно підтверджені даними Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з якими ОСОБА_2 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за такі дії, а також за порушення термінових заборонних приписів, винесених поліцейськими щодо нього як кривдника, за ст. 173-2 КУпАП (постанови Київського районного суду м. Харкова, які набрали законної сили: від 19 листопада 2021 року у справі № 953/17727/21 (н/п 3/953/4131/21); від 22 листопада 2021 року у справі № 953/17720/21 (н/п 3/953/4128/21); від 22 листопада 2021 року у справі № 953/17724/21 (н/п 3/953/4130/21); від 05 січня 2022 року у справі № 953/23504/21 (н/п 3/953/5455/21).

Даючи встановленим у справі обставинам правову оцінку, суд керується такими нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Беручи до уваги тривалі конфлікти між сторонами, які створюють постійне психологічне напруження у сім`ї, проте не знаходять розв`язання, втрату почуттів, які об`єднували подружжя, а також протиправну поведінку ОСОБА_2 щодо дружини, підтверджену судовими рішеннями, які набрали законної сили, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам як позивачки і відповідача, так і їх малолітніх дітей.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Один із наведених альтернативних варіантів особа обирає за своїм вільним вибором.

Як видно із свідоцтва про шлюб, після його укладення позивачка змінила своє прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Вимога ОСОБА_1 про залишення їй цього прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на положеннях ст. 113 Сімейного кодексу України.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання двох малолітніх дітей, суд виходить із такого.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає і відповідач не заперечує, що син і донька проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивачка стверджує, що чоловік ухиляється від виконання свого обов`язку матеріально забезпечувати дітей, і відповідач зазначеної обставини не спростував.

Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплено у ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

Як визначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із способів забезпечення зазначеного вище права дитини є стягнення у судовому порядку аліментів на її утримання з того із батьків, хто проживає окремо. На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України суд визначає розмір відповідних виплат у частці від доходу батька чи матері або у твердій грошовій сумі .

Сума аліментів, як унормовано у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, має бути необхідною і достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України законодавець допускає стягнення у безспірному порядку аліментів у таких частках від заробітку (доходу) платника: на одну дитину однієї чверті; на двох дітей однієї третини; на трьох і більше дітей половини, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 183 ЦПК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Виходячи з викладеного позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ґрунтується на вимогах закону.

Як унормовано у ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття.

Разом із тим, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Станом на сьогодні доньці позивачки і відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилося 4 роки, а син син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досяг віку 8 років.

У статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено такі розміри прожиткових мінімумів на один місяць для дітей відповідного віку: до 6 років 2 563 грн.; від 6 років до 18 років 3 196 грн.

Отже, 50% прожиткового мінімуму для молодшої дитини становить 1 281 грн. 50 коп., а для старшої 1 598 грн.

Виходячи з викладеного сума, яка на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному стягненню з відповідача у межах платежу за один місяць, не може бути меншою за 2 879 грн. 50 коп. (1 281 грн. 50 коп. + 1 598 грн. ).

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь процесуальних витрат щодо сплати судового збору, суд виходить із такого.

Зазначені вище витрати підтверджені квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 21 травня 2025 року (а. с. 1).

Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за підсумками розгляду справи суд задовольняє позов у повному обсязі, наведені вище витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 133, 141, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 червня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1416, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21 травня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Негайно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей у межах платежу за один місяць у розмірі, не нижчому ніж 2 879 (дві тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , процесуальні витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. Л. Глос