Справа № 484/4859/25
Провадження № 2/484/2127/25
Рішення

іменем України

02.10.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати

встановив

у вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0624, :01:000:0117, :06:000:0195, :01:000:0864, що знаходяться в межах Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.03.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" було підписано договір оренди землі. Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, 31594315 від 14.05.2019 року. Згодом 03.01.2019 року між сторонами було підписано додаткову угоду до договору оренди землі про збільшення розміру орендної плати.

Так, пунктом 4.1 договору оренди землі в редакції додаткової угоди від 03.01.2019 року сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що у грошовому еквіваленті становить 27402,12 грн., а саме: ділянка № НОМЕР_1 (к.н. :06:000:0624, площа 5,66 га) - 23570,82 грн., ділянка № НОМЕР_2 (к.н. :01:000:0117, площа 0,77 га) - 3206,63 грн., ділянка № НОМЕР_3 (к.н. :06:000:0195, площа 0,14 га) - 583,03 грн., ділянка № НОМЕР_4 (к.н. :01:000:0864, площа 0,01 га) - 41,64 грн., за рік оренди. Пунктом 4.5 вказаного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 1-го вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ "Укрпошта" шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Згідно з пунктом 4.7 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення. У пункті 9.4 вказаного договору передбачено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний в тому числі вчасно сплачувати всі належні за договором оренди платежі.

Однак відповідач свої обов`язки за договором не виконує, а саме: сплата орендної плати здійснювалась у безготівковій формі шляхом зарахування орендної плати на картковий рахунок позивачки у АТ "ПриватБанк" із грубим порушенням строків орендої плати у відповідності до умов договору оренди землі в новій редакції від 15.10.2018 року.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з січня 2022 року по червень 2025 року вбачається, що орендна плата за 2022 рік була остаточно виплачена аж у квітні 2023. До того ж відповідачем не були виконані умови по сплаті обов`язкових податків (зборів) у відповідності до умов договору 4.2 в сумі 5343,41 грн. Прострочення суми боргу становить 181 день. Пеня за 181 день становить 4959,40 грн. (27402,12 грн. х 0,1% х 181 день). Орендна плата за 2023 рік була виплачена аж 15.12.2023. Прострочення суми боргу становить 105 днів. Пеня за 105 днів становить 2315,25 грн. (22058,72 х 0,1% х 105 днів). Орендна плата за 2024 рік виплачена 06.09.2024. Прострочення суми боргу становить 5 днів. Пеня за 5 днів становить 110,25 грн. (22058,72 грн. х 0,1% х 5 днів).

Крім того, просить стягнути індексацію за 2022 рік в сумі 7289,85 грн (27402,12 грн. х 126,603% (сукупний індекс інфляції за січень - грудень 2022)/100% - 27402,12 грн.), за 2023 рік в сумі 1121,42 грн. (22058,72 грн. х 105,084% (сукупний індекс інфляції за січень - грудень 2023)/100% - 22058,72 грн.) та за 2024 рік в сумі 2642,68 грн. (22058,72 грн. х 111,980% (сукупний індекс інфляції за січень - грудень 2024)/100% - 22058,72 грн.), а всього на загальну суму 11053,95 грн.

Посилаючись на вище викладене позивачка просила суд, розірвати договір оренди землі, стягнути пеню, суми інфляційних втрат за несвоєчасну сплату орендної плати в загальному розмірі 23782,26 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

01.10.2025 року на адресу суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив представника відповідача адвоката Ряснянської І.С., за яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування відмови у позовних вимогах вказано, що жодної заборгованості з виплати орендної плати у відповідача перед позивачем не має, оскільки орендна плата за 2022 рік була зарахована на картковий рахунок позивачки 19.05.2023 в сумі 22058,70 грн., за 2023 рік - 15.12.2023 в сумі 22058,72 грн., за 2024 рік - 06.09.2024 в сумі 22058,72 грн., що свідчить про відсутність систематичності її не виплати.

З розрахунком розміру орендної плати представник відповідача не згоден, оскільки відповідно п. 170.1.1 ст. 170, п. 167.1 ст. 167, п. 161 "Перехідних положень" ПК України, п. 4.2 договору оренди землі в новій редакції від 15.10.2018 року, відповідач як податковий агент позивачки із розміру орендної плати за договором утримував податок на доходи від надання в оренду фізичною особою в розмірі 18% та військовий збір в розмірі 1,5%, тому сума орендної плати з урахуванням індексації та утриманням податків і зборів за 2022 рік становить 27927,02 грн. (22058,70 грн. - орендна плата за договором, 5868,32 грн. - індексація), за 2023 рік становить 22961,44 грн. (22058,70 грн. - орендна плата за договором, 902,74 грн. - індексація), за 2024 рік становить 24186,06 грн. (22058,70 грн. - орендна плата за договором, 127,35 грн. - індексація), що відповідає чинному законодавству України та вказаного договору оренди землі. Разом за період з 2022-2024 роки - 66176,14 грн. Позивачці було виплачено в цей період орендної плати з урахуванням індексації на загальну суму 66176,14 грн. Враховуючи зазначене, систематичної невиплати орендної плати, що є порушення п."д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, відповідачем не допускалося. У розумінні ст. 651 ЦК України жодних доказів на підтвердження того, що незначний період прострочення виконання грошового зобов`язання - виплати орендної плати відповідачем призвів для позивачки реальні збитки, упущену вигоду, не надано, як доказів, які б підтверджували істутну різницю між тим, що позивачка має право розраховувати укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Порушення істотної умови договору не тотожне поняттю істотному порушенню договору, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, як і підстави для стягнення індексації орендної плати за спірні періоди. Щодо прострочення сплати орендної плати за 2022 рік слід зазначити, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан. Відповідно до пунктів «а», «Ь», «с», та «д» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Визначення агресії» від 14.12.1974 застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 31 травня 1997 року. ТОВ «Південь Агро Інвест» зареєстровано та здійснює свою діяльність на території Миколаївської області. З початку вторгнення військ російської федерації частина території Миколаївської області була окупована. В умовах дії непереборної сили, майже всі працівники підприємства покинули територію області. Відновлення діяльності відбулося лише на початку 2023 року. Вказане обумовлює затримку виплати орендної плати за 2022 рік. Звертають увагу, що відповідно до п. 13.2 Договору Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності , якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини. Відповідно до Листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата на підставі ст.ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

02.10.2025 року на адресу суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та у відсутність позивачки, часу для ознайомлення з відзивом не потрібно надавати, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 04.08.2009 року Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області і зареєстрованого в реєстрі за №1054, спадкова справа №373/2005, набув у власність після смерті свого батька ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченко с .Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області розміром 6,3 умовних кадастрових гектара, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №006521, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 22 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)від 26 квітня 1996 року за №433.

В подальшому вказану земельну частку (пай) було виділено в натурі на місцевості та земельним ділянкам, що розташовані в межах території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, присвоєно кадастрові номери, а саме: площею 5,66 га - :06:000:0624, площею 0,77 га - :01:000:0117, площею 0,14 га - :06:000:0195, площею 0,01 га - :01:000:0864,

01.03.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" було підписано договір оренди землі. Згодом 03.01.2019 року між сторонами було підписано додаткову угоду до договору оренди землі про внесення змін до п.п. 4.1, 4.3 про збільшення розміру орендної плати та порядку здійснення розрахунків її виплати, інші умови договору від 01.03.2018 року залишено без змін.

Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, 31594315 від 14.05.2019 року, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.08.2025.

Укладення зазначеного договору оренди та додаткової угоди, а також наявність договірних відносин між позивачкою та відповідачем останніми не оспорювались.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначав, що орендар виконав своє зобов`язання зі сплати орендної плати.

Однак, дане твердження представника відповідача не відповідає дійсності та суперечить вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

У пункті 4.1 додаткової угоди від 03.01.2019 до договору оренди землі від 01.03.2018 сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що у грошовому еквіваленті становить 27402,12 грн., а саме: ділянка № НОМЕР_1 (к.н. :06:000:0624, площа 5,66 га) - 23570,82 грн., ділянка № НОМЕР_2 (к.н. :01:000:0117, площа 0,77 га) - 3206,63 грн., ділянка № НОМЕР_3 (к.н. :06:000:0195, площа 0,14 га) - 583,03 грн., ділянка № НОМЕР_4 (к.н. :01:000:0864, площа 0,01 га) - 41,64 грн., за рік оренди.

Цим же пунктом передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі з 2019 року та подальші роки дії договору оренди в розмірі 27402,12 грн. за рік оренди.

Відповідно до п. 4.2 договору оренди землі, із цієї суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній або іншій формі, що погоджується сторонами додатково (п. 4.3 додаткової угоди до договору оренди землі). Відповідно до п. 4.4 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше), при цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше). Пунктом 4.5 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року, орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ "Укрпошта" шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або у іншій формі, погодженій сторонами. Розмір орендної плати переглядається один раз на сім років у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом (п. 4.6 додаткової угоди до договору оренди землі).

Згідно з п. 4.7 додаткової угоди до договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 14-16).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з січня 2022 року по червень 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відповідачем у квітня 2023 року здійснено виплату орендної плати по договору оренди землі за 2022 рік у розмірі 22092,24 грн., при цьому жодних відомостей про сплату сум податку та військового збору, у грудні 2023 року за 2023 року в розмірі 27402,17 грн., а у вересні 2024 року за 2024 рік у розмірі 28799,63 грн.

Статтями 627,629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

В силу статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно з положенням частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/22 вважала «за доцільне відступити від висновку, викладеного в її постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, шляхом його конкретизації та зазначення, що:

- пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України як спеціальна норма права передбачає самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі у разі систематичної повної несплати орендної плати. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в частині другій статті 651 ЦК України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі;

- якщо орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, то застосуванню підлягає загальне правило частини другої статті 651 ЦК України, а не припис пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи такий договір, то такий договір має бути розірваний саме на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

До того ж у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повна несплата орендної плати, у строки, визначені договором, що відповідатиме дотриманню принципу збереження договору та забезпечення справедливого балансу інтересів сторін договору оренди землі.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 20 грудня 2022 року у справі №914/1688/21 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 549/178/17, від 10 листопада 2021 року у справі №175/642/19, від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20 - зроблено висновки про те, що систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Оскільки наведені висновки не повною мірою узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в цій постанові, від них потрібно відступити шляхом конкретизації та зазначення про те, що несплата орендної плати в розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України охоплює випадки лише повної несплати орендної плати, у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне».

Отже, підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року в справі №479/210/21 зазначено, що: «Верховний Суд звертає увагу на те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, при укладенні якого орендодавець розраховує на отримання орендних платежів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Підпункт 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України визначає, що податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Відповідно до статей 76,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо вимог про розірвання договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами узгодженого сторонами договору оренди землі від 01.03.2018 року і додаткової угоди до нього від 03.01.2019 року орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату орендодавцю до 01 вересня поточного року. Розмір орендної плати у 2022 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1% становив 27402,12 грн х 19,5% податку і збору (5343,41 грн.) = 22058 грн. 71 коп., у 2023 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,051 - 28799,63 грн х 19,5% податку і збору = 23183,70 грн., у 2024 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,12 30690,37 грн х 19,5% податку і збору = 24705,75 грн.

Згідно з дослідженими доказами відповідач орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки повністю не сплачував у строки, визначені договором, яким є 01 вересня поточного року. Прострочення суми боргу за 2022 рік становить 181 день, за 2023 рік - 105 днів та за 2024 рік 5 днів.

За такого, такі порушення утворюють системність та дають підстави для розірвання договору оренди.

Доводи відповідача про те, що внаслідок вторгнення військ російської федерації, в умовах дії непереборної сили, майже всі працівники підприємства покинули територію області та відновлення діяльності підприємства відбулося лише на початку 2023 року, що обумовило затримку виплати орендної плати за 2022 рік, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не довів належними доказами, що саме ці обставини перешкодили йому у виконанні зобов`язань.

Матеріали справи свідчать, що відповідач обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Миколаївської області, зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому у строк виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік.

Твердження відповідача про те, що наявні підстави для звільнення його від відповідальності, оскільки порушення сталося не з його вини, суд вважає необґрунтованим. Відповідач, укладаючи договір оренди, взяв на себе обов`язок своєчасної сплати орендної плати, однак його не виконав. Обставини, які б свідчили про відсутність його вини у порушенні зобов`язання, належними доказами не доведені.

Таким чином позовні вимоги про розірвання договору оренди землі суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі з індексацією за порушення строків виплати орендної плати та суми обов`язкових податків і зборів під час виплати орендної плати за 2022 рік.

Як встановлено вище, за умовами узгодженого сторонами договору оренди землі від 01.03.2018 року і додаткової угоди до нього від 03.01.2019 року орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату орендодавцю до 01 вересня поточного року.

Сторони визначили, що орендна плата за договором становить 15,15% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 27402,12 грн за рік оренди.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

У пункті 4.4 сторони визначили, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).

З інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру випливає, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,0, за 2023 рік - 1,051, за 2024 рік 1,12.

Отже, розмір орендної плати у 2022 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1% становив 27402,12 грн х 19,5% податку і збору (5343,41 грн.) = 22058 грн. 71 коп., у 2023 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,051 - 28799,63 грн х 19,5% податку і збору = 23183,70 грн., у 2024 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,12 30690,37 грн х 19,5% податку і збору = 24705,75 грн.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з січня 2022 року по червень 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відповідачем у квітня 2023 року здійснено виплату орендної плати по договору оренди землі за 2022 рік у розмірі 22092,24 грн., при цьому жодних відомостей про сплату сум податку та військового збору, у грудні 2023 року за 2023 року в розмірі 27402,17 грн., а у вересні 2024 року за 2024 рік у розмірі 28799,63 грн.

Враховуючи те, що відповідач виплатив позивачу орендну плату за 2022- 2024 роки у повному обсязі, хоча і з порушенням строку виплати, підстави для стягнення індексації орендної плати за спірний період відсутні, але є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача податків та зборів за 2022 рік в розмірі 5343,41 грн.

Також, позивачка просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за 2022-2024 роки в сумі 7384,90 грн.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.7 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Між тим суд вважає, що позивач при розрахунку пені допустив помилку.

Як встановлено після відрахування податків та обов`язкових платежів розмір орендної плати за 2022 рік становить 22058 грн 71 коп., за 2023 рік - 23183,70 грн., за 2024 рік 24705,75 грн.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з січня 2022 року по червень 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відповідачем у квітня 2023 року здійснено виплату орендної плати по договору оренди землі за 2022 рік у розмірі 22092,24 грн., у грудні 2023 року за 2023 року в розмірі 27402,17 грн., а у вересні 2024 року за 2024 рік у розмірі 28799,63 грн.

З урахуванням наданих доказів, що підтверджують дати виплати, пеня підлягає обрахуванню за наступні періоди: за 2022 рік за 181 день, за 2023 рік 105 днів, за 2024 рік 5 днів.

Пеня розраховується за наступною формулою: Сума боргу х 0,1% (розрахункова ставка пені)/100% х кількість днів прострочення зобов`язання.

Пеня: за 2022 рік: 22058,71 х 0.1% / 100% х 181 дн.= 3992,60 грн; за 2023 рік: 23183,70 грн х 0.1% / 100% х 105 дн. = 2434,29 грн; за 2024 рік: 24705,75 х 0.1%/100% х 5 дн.= 123,53 грн., а загалом 6426,89 грн.

При цьому суд звертає увагу, що розмір пені позивачкою помилково розрахований із суми орендної плати 22058,72 грн. за 2023-2024 роки.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач при розрахунку пені допустив помилку, а тому його вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню згідно розрахунку суду.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачкою сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено на 49,49% (розмір задоволених позовних вимог 11770,30 грн. х 100/ 23782,26 грн = 49,49%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1198,85 грн судового збору (2422,40 грн х 49,49% = 1198,85 грн).

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати задовольнити частково.

Розiрвати договiр оренди землi, укладений 01.03.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ", щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0624, :01:000:0117, :06:000:0195, :01:000:0864 зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 31592641, 31593260, 31593758, 31594315 від 14.05.2015 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" на користь ОСОБА_1 обов`язкові податки (збори) за 2022 рік в сумі 5343,41 грн., пеню за несвоєчасний розрахунок по орендній плати в розмiрi 6426,89 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" про стягнення індексації орендної плати в розмірі 11053,95 грн. та про стягнення пені у розмірі 958,01 грн. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1198,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ", , місце знаходження: вул. Центральна, 1, с. Калинівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57440.

Повне судове рішення складено 06.10.2025 року.

Суддя: