Дата документу 25.09.2025Справа № 643/107/21
Провадження № 2/554/1156/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря - Кашуби В.А.,

представника відповідача - адвоката Заруцького Руслана Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення місця знаходження дитини, усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і визначення способів участі батька у вихованні дитини; та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про про встановлення місця знаходження дитини, усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і визначення способів участі батька у вихованні дитини; та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану » змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави та була розподілена на суддю Материнко М.О.

У позовній заяві позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що Позивач перебував у шлюбі з Відповідачем, який було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року, сторони проживають окремо.

У сторін за час шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження якого долучена до матеріалів справи.

Позивач вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин син залишився проживати з мамою, відповідачем. Через деякий час відповідач з дитиною виїхала за межі території України, станом на момент подання позову вони постійно проживають за кордоном.

З огляду на відсутність у Позивача можливості спілкуватись з дитиною та здійснювати свої батьківські обов`язки через відсутність інформації про місцезнаходження дитини, Позивач просить встановити місцезнаходження дитини, усунути перешкоди у спілкуванні з нею та визначити способи участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2023 року вказану справу було прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.07.2023рокуо 10.00 год. в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави, в залі судових засідань №11, викликано сторони.

07.02.2022 року на стадії підготовчого провадження, до Московського районного суду м. Харкова від відповідача надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Відповідач обгрунтовує зустрічний позов тим, що після фактичного припинення шлюбних відносин син залишився проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на те, що Позивач був незадоволеним фактом проживання дружини та дитини у вказаній квартирі, він зробив усе, щоб вони її покинули, через що вони були змушені винаймати інше житло. Утриманням, розвитком, вихованням дитини займалась матір, Відповідач.

Пізніше, з огляду на несприятливі економічну ситуацію, відсутність допомоги та порозуміння з боку Позивача та неможливість через це працювати у їх спільному магазині, Відповідач прийняли рішення тимчасово поїхати до Республіки Польща. З огляду на тимчасові обмеження, які були запроваджені урядами з огляду на епідемію COVID-19, Відповідач з дитиною не змогли повернутись до України, через що були змушені налагодити життя у Польщі. Станом на сьогодні у сина сторін усі можливості для розвитку, друзі, власна кімната, безліч речей для спорту, дозвілля, навчання та розвитку, він відвідує гарну школу, додаткові заняття з плавання та водного волейболу. Станом на сьогодні життя дитини повністю організоване, забезпечене та благополучне. Батько дитини не виявляв бажання спілкуватись із дитиною та брати участі у її вихованні, на жодні компроміси для врегулювання сімейного спілкування йти не бажав, на усі пропозиції Відповідача відповів категоричною відмовою.

З огляду на викладене, Відповідач просить визначити місце проживання дитини з нею, матір`ю.

У підготовче засідання 20.07.2023 року учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши зустрічні позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги за первісним та зустрічним позовами взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.07.2023 року зустрічну позовну заяву було прийнято, об`єднано вимоги за зустрічним позовом із первісним позовом, відкладено підготовче судове засідання.

У ході розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, якою позивач просить змінити предмет позову визначити місце проживання дитини з ним, батьком.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.03.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 14.05.2025 року визнано явку позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та відповідача за первісним позовом ( позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судові засідання обов`язковою.

До суду надійшли письмові пояснення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 25.08.2023 року та Висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків. Згідно з вказаним висновком, з 2021 року дитина навчається у Республіці Польща, де отримує нагороди та подяки за сумлінне навчання та поведінку, а батько дитини, Позивач, надав усні пояснення, в яких зазначив, що він та мати дитини знайшли порозуміння між собою, та він не заперечує щодо визначення місця проживання сина з матір`ю.

Таким чином, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю, відповідачем. Справу просить розглянути за відсутності його представника, рішення по суті прийняти з урахування вищезгаданого висновку.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року. Станом на сьогодні, сторони проживають окремо.

У сторін за час шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження якого долучена до матеріалів справи.

Після фактичного припинення шлюбних відносин син залишився проживати з мамою, відповідачем, спору про місце проживання дитини у сторін не було. З того часу і до сьогодні вихованням дитини, її утриманням та розвитком займається мати.

Зараз дитина разом із матір`ю проживають у Республіці Польща, мати продовжує займатись дитиною, її утриманням, вихованням, дбає про її розвиток та стан здоров`я.

Для дитини створені належні та сприятливі умови, дитина має власну кімнату, відвідує гарну школу, займається спортом та відвідує додаткові заняття. Створені матір`ю умови повністю відповідають інтересам дитини та забезпечують її виховання, розвиток та навчання.

Батько, позивач, з дитиною не проживає, вихованням та розвитком дитини повною мірою не займається, час від часу підтримує спілкування з сином.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача не є обгрунтованими та не підлягають задоволенню. Зустрічний позов відповідача є необгрунтованим, факти, які є підставою зустрічних вимог, повністю підтверджені належними та допустимими доказами, а тому зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно ст. 160 Сімейного Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Після досягнення 14-річного віку дитина самостійно визначає своє місце проживання, оскільки згідно з

Згідно зі ст. ст. 9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.91 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Законодавцем визначено, що під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

На підставі викладеного, первісний позов не підлягає до задоволення, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 150, 157, 160 СК України, ст. ст. 4,12, 81, 141, 229, 263-265, 268,289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з позивачем відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з відповідачем відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 і.д.н. НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 і.д.н. НОМЕР_2

Третя особа:Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради 61002, м.Харків, вул.Сумська, буд.78,

Суддя М.О.Материнко