Справа № 703/3863/25
06 жовтня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Волосовського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Похітон Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2012 року ПАТ «Банк Русский Стандарт» (надалі АТ «БАНК ФОРВАРД», який є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Русский Стандарт» (докази додаються)) та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір №100751079, відповідно до умов якого Відповідачу було випущено на його ім`я платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено Ліміт, в межах якого Позичальник має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором АТ «БАНК ФОРВАРД» виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовам кредитного договору.
Відповідач не виконала умов кредитного договору, в результаті чого утворилася заборгованість.
25 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №100751079 від 16 жовтня 2012 року.
Позивач вказує, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена.
Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати.
Ухвалою судді від 08 липня 2025 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою її зареєстрованого місця проживання. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подала, клопотань від неї про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За згодою позивача, викладеною в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 1.1 та 1.2 кредитного договору Позичальник просить Банк випустити на його ім`я платіжну картку та відкрити картковий рахунок, що буде використовуватись виключно в рамках Кредитного договору.
Згідно з п. 1.3 кредитного договору для здійснення операцій за Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку картки, Позичальник просить встановити йому ліміт кредитної лінії під операції з Карткою та здійснювати кредитування Рахунку Картки.
Зі змісту кредитного договору від 16 жовтня 2012 року та додатків до нього (опитувальник клієнта фізичної особи та Анкети до заяви № 100751079) вбачається, що при його укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації та місця фактичного проживання, номер мобільного, відомості про доходи.
Згідно розписки про отримання картки / конверта з ПІН-кодом ОСОБА_1 отримала кредитну картку Visa Electron відповідно до договору №100751079 від 16 жовтня 2012 року, підтвердивши, що з Умовами надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Руский Стандарт» та Тарифами ознайомлена, розуміє та повністю згодна (а.с. 9).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З огляду на зміст вищезазначених норм, суд вважає доведеним укладення між ОСОБА_1 та, кредитного договору, істотні умови якого зазначені у підписаній нею 16 жовтня 2012 року Довідці про умови кредитування.
Як вбачається із Статуту АТ «Банк Форвард» (нова редакція) погодженого Національним банком України 18 вересня 2018 року АТ «Банк Форвард» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Форвард», яке у свою чергу було правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Руский Стандарт» на підставі Рішення єдиного акціонера № 3 від 19 серпня 2014 року про зміну найменування ПАТ «Банк Руский Стандарт» на ПАТ «Банк Форвард» (а.с.68-зворот - 69)
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Як стверджує позивач, позичальнику ОСОБА_1 на її картковий рахунок було переведено грошові кошти в межах кредитного ліміту за договором №100751079 від 16 жовтня 2012 року, якими вона користувалася, здійснюючи платіжні операції, у тому числі частково повертаючи отримані кошти та сплачуючи передбачені договором платежі. Стороною відповідача вищезазначені обставини не було спростовано.
Таким чином, ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» виконало свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку за угодою № НОМЕР_2 від 16 жовтня 2012 року за період з 08 квітня 2012 року по 10 червня 2023 року (а.с. 35-67).
Однак відповідач умов договору не виконала, що стверджується позивачем і не спростовано відповідачем.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором та поданий до суду позов відповідачем суду не подано.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
25 липня 2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги (а.с. 70-72).
Таким чином, відповідно до умов вказаного Договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №100751079 від 16 жовтня 2012 року.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів сплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором, як частково, так і у повному обсязі, матеріали справи не містять.
При цьому варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
До матеріалів справи додано письмові докази, які підтверджують укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів та докази, які підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах.
Натомість, відповідачем не доведено належного виконання зобов`язань за договором. Останнім, власний розрахунок заборгованості за договорами не подано та не спростовано, відзиву на позовну заяву не надано.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.
Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 7 000 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025 року та замовлення до вказаного Договору, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг (76-зворот 77).
Враховуючи викладене, за відсутності заперечень з боку відповідача, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на правову допомогу АО «Апологет» у розмірі 7000 гривень є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, ціною позову та наданими адвокатом обсягом послуг та затраченим часом під час підготовки позовної заяви, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають покладенню на відповідача.
Керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280 ЦПК України, суд,-
ухвалив :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», адреса: 79029, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: В. В. Волосовський