Провадження: 2/484/1664/25
Справа: 484/7247/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Коваленко Н.А.

секретар судового засідання - Голубкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника Романенка М.Е. через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 06.04.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Кредитного договору № 103372211 від 06.04.2021 (далі Договір) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов Договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 5000 грн 00 коп, строком на 15 днів з 06.04.2021 по 21.04.2021, комісією за надання кредиту 3000 грн 00 коп, 5 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування, реальна річна процентна ставка 14,60 % річних. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 22800 грн 00 коп, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками 17800 грн 00 коп. 08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №04Т, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором №103372211 від 06.04.2021. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 22800 грн 00 коп не сплачує. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму зазначеної кредитної заборгованості, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області від 10.02.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Ухвалою суду від 03.07.2025 року заяву представника відповідача адвоката Трунілова Ярослава Олександровича про перегляд заочного рішення від 10.02.2025 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено, заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

18.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення. Де зазначено, що кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, паролю-ідентифікатора, свідчить про укладення між сторонами даного правочинута у відповідності до п.5.1 договору про споживчий кредит №103372211 від 06.04.2021 включає в себе і підтвердження ознайомлення відповідачем з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору. Даний кредитний договір був укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних відповідача. Отже виходячи з наявних серед матеріалів справи доказів, підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, оскільки вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету на офіційному сайті первісного кредитора - ТОВ "МІЛОАН". У свою чергу, стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору або спростування факту перерахунку та отримання кредитих коштів. Будь-яких доказів, які б спростовували створення відповідачем особистого кабінету на сайті ТОВ «МІЛОАН», належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання останнім коштів на карткових рахунок матеріали справи не містять. Відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайський дій не звертався, як не оскаржував правомірність укладеного кредитного договору. Крім того, представник позивача, наголошує, що нарахування заборгованості після погодженого сторонами строку кредитування - відсутнє, що узгоджується зі строком дії кредитного договору. Таким чином, з урахуванням умов Кредитного договору до позовної заяви одано відомості про щоденні нарахування та погашення, які підготовлена ТОВ «МІЛОАН», з урахуванням даних бухгалтерського обліку цієї компанії, з відображенням деталізованого розрахунку заборгованості, який містить період та складові суми заборгованості.

Представник позивача разом із додатковими поясненнями подав клопотання, в якому просив поновити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» виписку по рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за період з 06.04.2021 по 08.04.2021 включно.

Ухвалою суду від 22.08.2025, клопотання представника позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про витребування доказів було задоволено та витребувано від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» виписку по рух коштів по рахунку, на ім`я ОСОБА_1 за період з 06.04.2021 по 08.04.2021 включно.

16.09.2025 року на адресу суду надійшла запитувана інформацію від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», стосовно рахунків ОСОБА_1 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, заяви про відкладення судового розгляду не надали, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 06.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 103372211 (а.с.27-33).

Положеннями п. 1.1. Договору встановлено, що кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5000,00 грн в грошовому виразі та 1460,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позивальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 8000,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані, виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснює повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Зі змісту п. 1.5.2. Договору вбачається, що сторони погодили сплату процентів за користування кредитом в сумі 3000.00 грн, які нараховуються за ставкою 4,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Положеннями п. 1.6 Договору встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 1.7 Договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3 цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.

Пунктом 2.2.1. визначено, що Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1-1.5.2 Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Згідно з п. 2.2.2 Договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

У п. 6.2. Договору зазначено, що розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

Відповідно до п. 6.4., 6.5. Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно з пунктом 7.1. Договору кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту.

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 103372211 від 06.04.2021 року (а.с.31) сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит, а саме: дату платежу кредиту - 21.04.2021, суму кредиту за договором - 5000,00 грн, проценти за користування кредитом - 3000,00 грн, комісія за надання кредиту 0,00 грн., загальну вартість кредиту - 8000,00 грн.

Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту (а.с.31 зворотній бік).

Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника, та його електронну пошту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Міолан» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Відповідно до платіжного доручення №26557738 від 07.04.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувала на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на виконання умов кредитного договору № 103372211 від 01.04.2021 (а.с.34).

08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №04Т, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі й до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №103372211 від 06.04.2021 (а.с.16-20).

За умовами п. 3.1. Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

З наданого позивачем Витягу з Додатку до Договору факторингу № 04Т від 08.07.2021 вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103372211 від 06.04.2021 року в сумі 22800 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 17800,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

27.09.2025 року представник ТОВ «Діджи фінанс» Міньковська А.В. направила на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій запропоновано сплатити заборгованість в сумі 22800,00 грн на користь ТОВ «Діджи Фінанс» та роз`яснено, що у випадку невиконання вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» буде ініційовано заходи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с. 38).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 22800,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 17800,00 грн (а.с.14).

За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовими ідентифікаторами, що свідчить про укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був б укладений.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що відповідачем укладено в електронній формі кредитний договір.

Так, у договорі про надання кредиту вказано, зокрема: ПІБ: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону: НОМЕР_3 , електронна пошта.

Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 в зазначеному договорі матеріали справи не містять.

Таким чином, договір про споживчий кредит №103372211 від 06.04.2021 підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Доказів про те, що персональні дані відповідача (ідентифікаційний номер, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти) були використані товариством для укладення кредитних договорів від його імені, а не ним, відповідачем до суду не надано.

Доказів звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не надав, як і не оскаржував правомірність (дійсність) укладеного кредитного договору.

Щодо заперечення представника відповідача про отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 22.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, стосовно рахунків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період 06.04.2021 - 08.04.2021.

Факт перерахування кредиту у розмірі, передбаченому укладеному договорі, підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» з якої вбачається успішне перерахування коштів в сумі 5 000 ,00 грн на платіжну картку клієнта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заперечуючи проти їх одержання, відповідач та його представник мали змогу надати суду на підтвердження своїх заперечень належні і допустимі документальні докази того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі, або докази того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, адже кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, суд звертає увагу на те, що саме відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він не був позбавлений можливості надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів у відповідні дати.

При цьому, судом враховано, що позивач, з огляду на вимоги Закону України «Про банки та банківську діяльність» щодо банківської таємниці, позбавлений можливості надати такі докази самостійно.

Відповідно до принципу змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даних правочинів.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем та його представником таких не надано, не доведено, що відповідач не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитних договорів, що в силу положень ст. 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Таким чином, позивачем доведено факт укладання відповідачем та первісними кредиторами кредитного договору в електронній формі, та факт отримання відповідачем кредитних коштів в порядку, та на умовах, визначених кредитним договором.

Крім цього, заперечуючи проти позову, стороною відповідача не долучено до відзиву доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, а ні перед первісними, а ні перед новим кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 103372211 від 06.04.2021, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно цього договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем до позовної заяви надано витяг з Додатку до Договору факторингу №04Т від 08.07.2021, по кредитному договору № , копію повного тексту договору відступлення прав вимоги №04Т від 08.07.2021, дослідивши які, суд дійшов висновку про те, що договір факторингу був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушують права та законні інтереси відповідача, і, що позивач на підставі указаного договору набув право грошової вимоги до відповідача за спірними кредитними договорами.

Тому, доводи представника відповідача щодо неналежності та недостовірності доказів про відступлення права вимоги за кредитними договорами є безпідставними.

Таким чином, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконав і у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку на користь позивача, який набув право грошової вимоги до відповідача.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн 00 коп.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі від 06 квітня 2016 року по справі № 6-32389ск15 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.08.2024, детальний опис робіт, акт № 103372211 від 30.09.2024 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги.

Згідно платіжної інструкції № 2011-58 від 20.11.2024, яка міститься в матеріалах справи, позивач, на виконання вищевказаний документів, сплатив ОСОБА_2 кошти за надання правової допомоги, в загальному розмірі 6000 грн 00 коп. на виконання умов зазначеного договору.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн 00 коп.

Також, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, НОМЕР_5 в АТ "ОКСІ БАНК», МОФ:325990), заборгованість за Кредитним договором №103372211 від 06.04.2021 у сумі 22800 (двадцять дві тисячі вісімсот) грн 00 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, заборгованість за відсотками 17800 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, НОМЕР_5 в АТ "ОКСІ БАНК», МОФ:325990) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, НОМЕР_5 в АТ "ОКСІ БАНК», МОФ:325990) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Відомості про сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, м.Київ, 04112;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 06.10.2025.

Суддя Н.А.Коваленко