У Х В А Л А

24 вересня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Петрова Д.В. при секретарі судового засідання Сідько І.О., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 761/11536/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2025 зазначену справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 визначено головуючого суддю Петрова Д.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2025 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.08.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лукашевич Д.Г. на адресу суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_1 13.02.2023 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 був призваний до Збройних Сил України і до цього часу перебуває у складі ЗСУ, що підтверджується записами у військовому квитку відповідача Серії НОМЕР_1 .

28.08.2025 від представника позивача на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у зв`язку із тим, що відповідачем не долучено доказів, які б підтверджували, що підрозділ та військова частина в якій проходить службу відповідач переведена на воєнний стан та, зокрема, приймає участь у виконанні бойових завдань.

24.09.2025 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з наказу командира військової частина НОМЕР_2 № 94 від 01.04.2025 та рекомендаційних листів.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про зупинення провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України -Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно, Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів; порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до п. 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналіз п. 12 Положення, дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду вказав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом /контрактом/ (постанова від 29 березня 2023 року по справі №756/3462/20).

Отже, самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан, тощо.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц, від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Таким чином, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про зупинення провадження у справі було долучено: копію військового квитка ОСОБА_1 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 94 від 01.04.2025, рекомендаційний лист військової частини НОМЕР_3 від 19.02.2025 № 3501, рекомендаційний лист військової частини НОМЕР_3 від 18.02.2025 № 3356.

Тобто, належних та допустимих доказів про те, що військова частина НОМЕР_3 , де відповідач перебуває на військовій службі, переведена на військовий стан матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що надані відповідачем рекомендаційні листи про його перебування на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження у даній справі, оскільки з них не вбачається, що відповідача залучено до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, а також переведення конкретної військової частини на військовий стан або залучення до проведення антитерористичної операції, що в свою чергу давало б підстави для зупинення провадження у справі за п. 2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що докази на які посилається відповідач не є достатніми для зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки не містять інформації про проходження військової служби відповідачем у військовому формуванні, яке переведено у воєнний стан.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений права повторно звернутися до суду із клопотанням про зупинення провадження, після надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували позицію відповідача, заявлену в клопотанні та давали б підстави суду для зупинення провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відповідно до змісту ст. 251 ЦІК України, провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи, однак зазначене не повинно призвести до затягування розгляду справи та позбавлення сторін правомірне очікування розгляду процесуального питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦІК України).

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦІК України, кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №645/331/17, провадження №61-34293п3 18).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам дія руху справи є порушенням п.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄС у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 761/11536/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 251, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 761/11536/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ