Дата документу 29.09.2025Справа № 554/6442/25
Провадження № 2/554/3262/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Звігольської О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Шеховцової Ольги Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Територіальна громада Полтавської міської ради про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шеховцова О.І. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, Територіальна громада Полтавської міської ради про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що вступила у спадщину після смерті своєї бабусі на нерухоме майно, про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 16/25 частини житлового будинку з відповідною частиною споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_2 , є співласником і володіє 9/25 частинами житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

За період мого володіння цим житлом, позивачкою було здійснено ремонтні роботи і деякі реконструкційні роботи. Згідно до останньої технічної документації з останніми змінами, а саме: технічного паспорту (виготовленого 17.12.2024 року), згідно до довідки ПП ПБТІ «Інвертаризатор» (від 23.12.2024 року N? 13451) та довідки ПП ПБТІ «Інвертаризатор» (від 23.12.2024 року N? 13452), згідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності (від 23.12.2024 року) частка позивачки 16/25 житла тепер складається з: житловий будинок літ. «A-1» загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., в тому числі господарські будівлі та споруди: погріб літ. «б», сарай літ. «Б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа N? 1, огорожа N? 2, ворота N? 3, сарай літ. «а3», огорожа N? 4 - знищені.

На даний час між приміщеннями, які належать ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві поставлені перегородки, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку. Приміщень, якими сторони користуємося спільно - немає.

Згідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об?єкта нерухомого майна від 23.12.2024 року N? 13453 частку позивачки 16/25, яка за технічними показниками є відокремленою частиною, має окремий вихід а може бути виділена в натурі, як окремий об?єкт нерухомого майна.

Склад новоутвореного об?єкту нерухомого майна буде: житловий будинок літ. «A-1» загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., в якому 1-2 сіни 4,3 кв.м., 1-3 кухня 6,9 кв.м., 1-4 санвузол 3,9 кв.м., 1-6 передпокій 9,3 кв.м., 1-7 кімната 12,8 кв.м., 1-8 кімната 3.2 кв.м., І тамбур 1,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «62», вбиральня літ. «Г», огорожі N? 1, огорожа N? 2, ворота N? 3.

Тому вважає, що вона, як співвласник, має права на виділ у натурі частки із спільного майна, а саме: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., в якому 1-2 сіни 4,3 кв.м., 1-3 кухня 6,9 кв.м., 1-4 санвузол 3,9 кв.м., 1-6 передпокій 9,3 кв.м., 1-7 кімната 12,8 кв.м., 1-8 кімната 3.2 кв.м., І тамбур 1,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ.«62», вбиральня літ. «Г», огорожі N? 1, огорожа N? 2, ворота N? 3, які належить позивачці на праві спільної часткової власності.

Просила виділити в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, а саме: 16/25 частини будинку по АДРЕСА_1 , яка складається з: житловий будинок літ.«A-1» загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., в якому 1-2 сіни 4,3 кв.м., 1-3 кухня 6,9 кв.м., 1-4 санвузол 3,9 кв.м., 1-6 передпокій 9,3 кв.м., 1-7 кімната 12,8 кв.м., 1-8 кімната 3.2 кв.м., І тамбур 1,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», вбиральня літ. «Г», огорожі N? 1, огорожа N? 2, ворота N? 3.

Визнати за нею право власності на 16/25 частини будинку по АДРЕСА_1 яка складається з: житловий будинок літ. «A-1» загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., в якому 1-2 сіни 4,3 кв.м., 1-3 кухня 6,9 кв.м., 1-4 санвузол 3,9 кв.м., 1-6 передпокій 9,3 кв.м., 1-7 кімната 12,8 кв.м., 1-8 кімната 3.2 кв.м., І тамбур 1,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», вбиральня літ. «Г», огорожі N? 1, огорожа N? 2, ворота N? 3, як на окремий об?єкт нерухомого майна.

Ухвалою судді від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду. Від представника відповідача адвоката Шеховцової О.І. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст.55,124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить 16/25 частин житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , площею 76,9 кв.м, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.1994 року, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою.

Згідно технічного паспорта, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на замовлення ОСОБА_3 від 23.12.2024 року, житловий будинок садибного типу літ.«A-1» складається із: сіней 4,3 кв.м, куцхні 6,9 кв.м, санвузла 3,9 кв.м, передпокою 9,3 кв.м, кімнати 12.8 кв.м, кімнати 3,2 кв.м, тамбуру 1,2 кв.м.

Згідно матеріалів Полтавського БТІ «Інвентаризатор» та проведення обстеження станом на 16.12.2024 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 76,9 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м. Господарські будівлі і споруди: погріб літ. «б», сарай літ «Б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа №1, огорожа №2, ворота №3. Загальна та житлова площі по житловому будинку літ «А-1» змінилася у зв`язку з оздобленням стін, уточненням лінійних розмірів, перепланування підсобних приміщень. Сарай літ. «а3», огорожа №4 знищені. Нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація відсутні. Вказане підтверджується довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №13452 від 23.12.2024 року та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 17.12.2024 року.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна №13453 від 23.12.2024 р., за технічними показниками 16/25 частини об`єкта є відокремленою частиною, має окремий вихід та може бути виділений в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.

За змістом позовної заяви, приміщень, якими б сторони користувалися спільно немає.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У даному випадку згоди між сторонами щодо виділу часток у спільній сумісній власності не досягнуто, тому позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 року у справі №501/2148/17 (провадження №61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статі 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняється лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зазначено, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Якщо спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як зазначено позивачкою, кожному з них - їй та відповідачу, належить об`єкт, який за технічними показниками є відокремленою частиною, має окремий вихід та може бути виділений у натурі, як об`єкт нерухомого майна, що у тому числі і не суперечить Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. №55.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що належне позивачці житлове приміщення має окремий вхід, використовується як окреме помешкання, згідно висновку ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 23.12.2024 р. №13453, наявна технічна можливість виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог адвоката Шеховцової О.І. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Територіальна громада Полтавської міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Визнання права власності на нерухоме майно як на окремий об`єкт права власності відповідає вимогам закону та не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, оскільки має інвалідність першої групи (довідка до акта огляду МСЕК серії АВ №0015228), відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати на користь держави підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст. ст.12.13,76, 77, 81, 89, 263-26ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Шеховцової Ольги Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Територіальна громада Полтавської міської ради про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити в натурі майно, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , а саме: 16/25 частини будинку по АДРЕСА_1 , яка складається з: житлового будинку літ. «A-1» загальною площею 41,6 кв.м, житловою площею 16,0 кв.м, у якому 1-2 сіни 4,3 кв.м, 1-3 кухня 6,9 кв.м, 1-4 санвузол 3,9 кв.м, 1-6 передпокій 9,3 кв.м, 1-7 кімната 12,8 кв.м, 1-8 кімната 3.2 кв.м, І тамбур 1,2 кв.м, та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», вбиральня літ. «Г», огорожі № 1, огорожа № 2, ворота № 3.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 16/25 частини будинку по АДРЕСА_1 яка складається з: житлового будинку літ.«A-1» загальною площею 41,6 кв.м, житловою площею 16,0 кв.м, у якому 1-2 сіни 4,3 кв.м, 1-3 кухня 6,9 кв.м, 1-4 санвузол 3,9 кв.м, 1-6 передпокій 9,3 кв.м, 1-7 кімната 12,8 кв.м, 1-8 кімната 3.2 кв.м, І тамбур 1,2 кв.м, та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «б2», вбиральня літ. «Г», огорожі № 1, огорожа № 2, ворота № 3, як на окремий об?єкт нерухомого майна.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

представник позивачки: адвокат Шеховцова Ольга Ігорівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №452 від 02.03.2006 р., а дреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Територіальна громада Полтавської міської ради, , адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36.

Суддя Т.М.Черняєва