Справа № 490/7935/25
н/п 2-н/490/1977/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки отримуваних доходів, але не менш ніж встановленої законодавством частки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, заявниця вказала, що дитина проживає з нею.

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , а також боржник ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_3 .

Відповідно до відповіді №1828090 від 29.09.2025 року з ЄДДР, заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, матеріали заяви не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що малолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із заявницею ОСОБА_1 , оскільки обидві зареєстровані за різними адресами.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявницею при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання спільної дитини порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Тобто, заявницею не надано доказів на підтвердження свого права на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, на підставі того, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 161, 165, ст. ст. 259-261 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова