ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/724/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О. Ф., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Носівська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, заяви про встановлення яких в порядку окремого провадження можуть бути встановлені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Заявник ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_2 , який до дня смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, що знаходиться на території Носівської міської ради Ніжинського району (раніше Держанівської сільської ради Носівського району) Чернігівської області, площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221659, виданого, на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01.07.1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 20.08.1996 року, зареєстрованого 20.08.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 205. За деякий час до смерті заявниця переїхала проживати до дядька, так як у нього був слабкий стан здоров`я, він потребував постійного стороннього догляду, а своєї сім`ї останній не мав. Заявниця постійно на день смерті проживала разом з дядьком в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно до смерті ОСОБА_2 здійснювала за ним догляд, супроводжувала при відвідуванні медичних закладів, вони були пов`язані спільним побутом та господарством, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Після смерті ОСОБА_2 заявниця вказує, що здійснювала його поховання та організовувала поминальні обіди і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець за правом представлення, так як її батько (рідний брат спадкодавця) помер раніше.

Заявник ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, заявник вказує, що встановлення відповідного факту є необхідним для виникнення права на спадкування майна, що залишилося після смерті її дядька ОСОБА_2 .

З матеріалів заяви встановлено, що заява про прийняття спадщини спадкоємцем у встановлений законом строк і впродовж вісімнадцяти років з часу відкриття спадщини подана не була. Цивільним законодавством передбачені процедура визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, право територіальної громади на отримання у власність відумерлого майна.

За таких обставин слід дійти висновку, що у даній справі вбачається спір про право.

Тому вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини повинні розглядатися у позовному порядку.

Подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Частиною 4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Оскільки з поданої в суд заяви вбачається спір про право, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити, роз`яснивши ОСОБА_1 право на звернення з позовом в загальному порядку з дотриманням правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260, 315 ч.4, 353 ЦПК України ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Носівська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Роз`яснити заявнику її право звернення до суду за правилами позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: