Справа № 358/1658/25 Провадження № 2/358/905/25
УХВАЛА

(про повернення позовної заяви)

06 жовтня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2025 до Богуславського районного суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.09.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І.

03.09.2025 суд у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 (а.с.79).

18.09.2025 до суду надійшла відповідь на запит за № 23-23/3441/2025 від 10.09.2025, з якої вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.80).

Встановивши невідповідність заяви вимогам ЦПК України, 18.09.2025 суддя постановила ухвалу про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали (а.с. 81-82).

З довідки про доставку електронного листа вбачається, що копію ухвали суду від 18.09.2025 про залишення позовної заяви без руху доставлено 19.09.2025 7:45:01 одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до його електронного кабінету (а.с.83).

За таких обставин, відповідно до правилам обчислення строків, визначеними ЦПК України, позивач мав усунути недоліки позовної заяви до 29.09.2025 включно.

23.09.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача Супрун Є.В. подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої було долучено докази надсилання відповідачці документів, а саме: опис вкладення від 22.09.2025 з поіменним переліком документів, надісланих ОСОБА_1 та квитанцію №1739148 від 22.09.2025 ТОВ «Поштова служба «Е-Пост» про сплату рахунку за послуги друку та доставки.

ТОВ «Поштова служба «Е-ПОСТ» є оператором поштового зв`язку, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку.

З Правил надання послуг поштового зв`язку, розміщених на офіційній веб-сторінці вказаного оператора поштового зв`язку вбачається, що відправлення приймаються Поштовою службою «Е-ПОСТ» для пересилання в електронному вигляді через офіційний веб-сайт Поштової служби «Е-ПОСТ», мобільні застосунки та через сервіс обміну даними (АРІ) з корпоративними (відомчими) інформаційними системами (п.2.8). Всі відправлення, отримані від відправників в електронному вигляді, друкуються поштовою службою «Е-ПОСТ» у варіанті двостороннього чорно-білого друку, якщо інше не обумовлено договором з суб`єктом господарювання. Кожен вкладений документ друкується з нового аркушу (п.5.1).

Відповідно до частини 1 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 7 ст. 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи, які подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено законом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З наведеного убачається, що при зверненні з позовом до суду, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд».

Згідно з наданою квитанцією ТОВ «Поштова служба «Е-ПОСТ» №1739148, у графі «Інформація про відправлення» зазначено тип доставки «СкладСклад», а не за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки ОСОБА_1 . Також квитанція містить відомості про сплату послуг друку та доставки (65,00 грн за пересилання, 110,40 грн за друк документів).

Крім того, наданий опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, а зазначені в ньому документи передані оператору в електронному вигляді.

Із веб-сайту відстеження відправлень «Поштової служби «Е-ПОСТ» вбачається, що відправлення №1739148 прибуло 03.10.2025 до базового відділення в м. Кагарлик.

Таким чином, з наданих матеріалів убачається, що документи були сформовані та надруковані самим оператором поштового зв`язку на підставі електронних даних, без підпису представника позивача.

Такі документи не відповідають вимогам ч. 8 ст. 43 та ст. 95 ЦПК України, оскільки не скріплені власноручним підписом і не можуть вважатися належними доказами направлення відповідачці копії позовної заяви та доданих документів.

Отже, надані позивачем квитанція та опис вкладення не є належними доказами виконання обов`язку щодо надсилання копій позовної заяви та доданих документів іншим учасникам справи відповідно до вимог статей 43, 95, 177 ЦПК України.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, а саме - абзацом 27 пункту 2, передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Крім того, згідно з пунктом 61 Правил № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, повинен бути зазначений номер поштового відправлення, а за бажанням відправника може бути опущена вартість вкладених предметів.

Зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2024 року у справі № 487/2777/23, 13 січня 2020 року у справі № 910/28408/15, 26 березня 2020 року у справі № 910/9962/16, викладено правову позицію, згідно з якою належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих документів є саме бланк опису вкладення із зазначеним номером поштового відправлення, завірений працівником поштового зв`язку, разом із фіскальним чеком або квитанцією про відправлення.

Отже, подані до суду копії опису вкладення без зазначеного номера поштового відправлення та квитанція, які не підтверджують факт відправлення документів за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки, не можуть вважатися належним підтвердженням виконання позивачем обов`язку, передбаченого статтями 43, 95, 177 ЦПК України.

Такі недоліки порушують принципи змагальності сторін і рівності учасників процесу перед законом і судом, оскільки відповідач позбавляється можливості своєчасно ознайомитись із позовними матеріалами, надати свої пояснення та докази.

Таким чином, належним доказом направлення учаснику справи копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів є:

-Розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого відправлення;

-Опис вкладення за формою № 107, оформлений відповідно до Правил № 270, із зазначенням адреси та найменування адресата, повного переліку вкладених документів, номера поштового відправлення та відбитком календарного штемпеля оператора поштового зв`язку.

При цьому подання до суду зазначеної заяви про усунення недоліків із долученими додатками не є належним способом усунення недоліків, визначених судом, а надані докази не в повній мірі підтверджують виконання вимог ч.1 ст.177 ЦПК України.

З огляду на викладене, представник позивача не усунув недоліки позовної заяви у спосіб, визначений судом, оскільки подав неналежні докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Таким чином, станом на 06.10.2025, з урахуванням достатнього строку, наданого судом, недоліки позовної заяви, на які було вказано в ухвалі про залишення її без руху, не усунуто, ухвалу суду не виконано.

Позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена. Суд також враховує, що з клопотанням про продовження процесуального строку, встановленого судом, позивач не звертався.

Суддя вважає недоліки позовної заяви суттєвими і за їх наявності справа не може бути розглянута з дотриманням принципів всебічності, повноти і неупередженості.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням, оскільки воно за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Такі обмеження є допустимими, якщо вони переслідують легітимну мету та є пропорційними (рішення у справі «Мушта проти України», п. 37, від 18.11.2010; «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 33, від 21.12.2010). У цьому контексті встановлені судом недоліки позовної заяви не становлять прояву надмірного формалізму, а спрямовані на впорядкування процесу та забезпечення справедливого розгляду справи.

Позивачем вимог ухвали суду не виконано, оскільки вказані докази суду не надано, а недоліки залишилися неусунутими, що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Встановлюючи вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, що мають бути до неї додані, ЦПК України покладає на суд обов`язок перевіряти їх дотримання та прийнятність заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Така ухвала може бути оскаржена, а копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене та враховуючи, що зазначені в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві. При цьому таке обмеження права на доступ до суду переслідує легітимну мету дотримання норм процесуального закону і є пропорційним, оскільки не позбавляє позивача можливості повторного звернення після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію позовної заяви з додатками залишити в матеріалах справи.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. І. Буравова