ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/506/25
У Х В А Л А

"23" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Розумієнком І. П., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 р. ОСОБА_1 (далі також - заявник) звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2018 у цивільній справі № 753/21607/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 .

На обгрунтування заяви вказав, що рішенням суду від 03.08.2021 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки його доходів. 03.08.2021 суд ухвалив рішення про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , а у подальшому ОСОБА_2 померла. Натомість розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 01.10.2021 № 728 над ОСОБА_6 встановлено опіку та заявника призначено її опікуном, що є підставою для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертались.

З огляду на вимоги частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглянув питання заміни сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи та за результатами дослідження заяви, доказів, наданих на підтвердження її вимог, та матеріалів цивільної справи дійшов до таких висновків.

19.02.2018 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 753/21607/17, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2017, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи вказане рішення суд виходив з того, що право на утримання є одним з основних прав дитини, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (стаття 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України).

Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина перша статті 181 СК України).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України)

Частиною третьою цієї норми визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 179 СК України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів ніким не оскаржувалось, набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист перебуває на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (виконавче провадження № 58515568), що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2019.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2021 у справі № 753/5035/21 задоволено позов органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Зокрема, позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 01.10.2021 №728 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та встановлення опіки над дитиною» встановлено опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_7 та призначено їй опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла.

Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішень судів та інших органів (посадових осіб), прийнятих на захист прав суб`єктів матеріальних правовідносин.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження відповідно до статті 15 Закону про виконавче провадження є стягувач і боржник.

Частиною п`ятою цієї норми передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін (виконавчого провадження) виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже зміст наведених нормативних положень свідчить про те, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду заяви виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Судом установлено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, стягувач ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_4 .

З наведеної підстави право ОСОБА_2 на отримання аліментів від батька дитини припинилось.

Рішенням суду платник аліментів ОСОБА_3 теж був позбавлений батьківських прав по відношенню до дочки ОСОБА_5 , проте вказана обставина на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не впливає, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України).

Отже ураховуючи, що існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , над якою орган опіки та піклування встановив опіку та призначив її опікуном ОСОБА_1 , вимоги його заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні суд вважає обґрунтованими та доведеними і задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись статтями 442, 258-261, 353,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року у цивільній справі № 753/21607/17 замінити первісного стягувача ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 23.09.2025.