РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участі секретаря судового засідання Горобчук К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до

ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (далі - позивач) звернулось із позовом до Солом`янського районного суду міста Києва до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

У позові позивач посилався на те, що 09.11.2023 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір № 4125105 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач кредит у сумі 8000 грн., строком на 360 днів. Процентна ставка встановлена у розмірі 2% за 1 (один) день у межах строку кредиту.

Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді. Кошти були зараховані на платіжну картку відповідача.

Через невиконання своїх обов`язків, зазначених в даному договорі, у відповідача виникла заборгованість станом на 26.07.2024 року у сумі 44957,68 грн., з яких: тіло кредиту - 7999,99 грн., заборгованість за процентами - 36957,69 грн.

26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача

Позивачем у період з 26.07.2024 по 03.11.2024 (100 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 15999,98 грн.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг 60957,66 грн., який складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - - 36957,69 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими позивачем 15999,98 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2025 постановлено здійснити перехід розгляду справи з порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядок спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання на 18.09.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації.

Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу, які не з`явились, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 09.11.2023 між «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір № 4125105 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн., строком на 360 днів. Процентна ставка стандартна встановлена у розмірі 2 % за 1 (один) день у межах строку кредиту, знижена процентна ставка у розмірі 0,8%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 65600 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 60824 грн.

Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції про електронний переказ.

Однак, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув у повному обсягу борг, сплативши в погашення кредиту 24,01 грн.

26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача

Згідно наданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 60957,66 грн., який складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - - 36957,69 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими позивачем 15999,98 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем.

З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за сумою (тілом кредиту) у розмірі 7999,99 грн. підлягають задоволенню.

Щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд зазначає таке.

У п.п. 4,5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 21.08.2024) - 1,5 %.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Строк кредитування за договором № 4125105 від 09.11.2023 становить 360 днів.

Як зазначено в позові, первісним кредитором та позивачем за період з 23.04.2024 по 03.11.2024 застосував процентну ставку - 2%, що становить 160 грн. в день.

Проценти до 22.04.2024 у сумі 21758,64 грн. нараховані первісним кредитором відповідно до умов договору.

Водночас відповідно до наведених вище приписів законодавства проценти за користування кредитними коштами за період 23.04.2024 по 03.11.2024 мають нараховуватися таким чином:

- за період 23.04.2024 по 21.08.2024 (121 день) за ставкою 1,5 % (120 грн. в день), що становить 14520 грн. (120 грн. * 121 день);

- за період з 22.08.2024 по 03.11.2024 (74 дня) за ставкою 1 % (80 грн. в день), що становить 5920 грн. (80 грн. х 74 дня).

Загальна сума процентів становить 42198,64 грн. (21758,64 грн. + 14520 грн. + 5920 грн.).

З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч. 5 ст. 8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 42198,64 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 50198,63 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7999,99 грн., сума прострочених платежів за процентами - 42198,64 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, то вимоги позивача в частині стягнення судових витрат підлягають задоволенню пропорційно задоволенню позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Пропорційно до частини задоволених позовних вимог (82,35%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1994,85 грн. судового збору за подання позову.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд враховує, що справа не становить значної складності, об`єм наданої правничої допомоги не є значним, вимоги задоволенні частково, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

Керуючись викладеним та ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором № 4125105 від 09.11.2023 у сумі 50198 гривень 63 копійки та судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1994 гривень 85 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», код за , адреса: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщ. 2;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Майстренко