У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2025 р. Справа № 597/1317/25

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заліщицької державної нотаріальної контори (уповноважена особа Дідик Інна Олегівна), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності в поряду спадкування,

встановив:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заліщицької державної нотаріальної контори (уповноважена особа Дідик Інна Олегівна), третя особа: Товстенська селищна рада Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності в поряду спадкування.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачам надати строк для виправлення недоліків з наступних підстав.

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Згідно з п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд:

-визнати за ОСОБА_2 право власності на жиловий будинок з господарськоми будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум у 2025 році на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року - 3028 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за вимогу майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивачі не визначили ціни позову та не надали доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Таким чином, позивачам необхідно сплатити судовий збір за заявлені вимоги майнового характеру, представивши суду квитанції про сплату судового збору, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказано, що у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (уразі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст.1270, ст.1276 ЦК - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Враховуючи зазначене, право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає в спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року, справа № 2-390/2006.

Проте всупереч ст.175 ЦПК України, до позовної заяви не додано відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину за позивачами після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідачем у справі визначено Заліщицьку державну нотаріальну контору (уповноважена особа ОСОБА_4 ).

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (п. 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 910/15792/20).

Верховний Суд у постановах від 13 липня 2022 року у справі №761/825/20 (провадження № 61-12951св21), від 02 листопада 2022 року у справі №758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21) зазначає, що «відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Таким чином, нотаріус (державна нотаріальна контора) не може бути учасником справи як відповідач, а тому позивачам необхідно визначити коло учасників, між яким існує спір щодо якого останні звернулися до суду.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог ЦПК України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення вищевказаних недоліків.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заліщицької державної нотаріальної контори (уповноважена особа Дідик Інна Олегівна), третя особа: Товстенська селищна рада Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності в поряду спадкування - залишити без руху.

Надати позивачам строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачам, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ