Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/420/25
Провадження № 2/528/361/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Гребінка

23 вересня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Ігнатущенко І.М., розглянувши у приміщені суду м.Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідно до виписки з погосподарських книг по Мар`янівському старостинському округу від 30.10.2024 року №18.1-09/113 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав голова домогосподарства, її дід по лінії батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживала та була зареєстрована станом на 15.04.1991 року одна особа, яка не менше трьох років до 15.04.1991 року приймала участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратила право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_2 в цілій частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На час смерті йому на праві власності належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,7 кв. м, житловою площею - 30,8 кв. м), «Б» - погрібу; «В» - літньої кухні, «в» - прибудови, «Г» - вбиральні-літнього душу, «Д» - сараю, «Е» - сажу, №1 огорожі, № 2 воріт, №3 водогону, №4 колодязю.

Зазначає, що за час свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповів їй, ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, користується житловим будинком до цього часу, підтримує його у належному для проживання стані, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, вважається такою, що прийняла спадщину.

Зазначає, що з метою переоформлення спадщини, вона як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, звернулася до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок нотаріус їй відмовила. Свої дії мотивувала тим, що у неї, спадкоємця за заповітом, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

У судове засідання позивач та її представник, адвокат Чумарний А.І. не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача, Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно Виписки з погосподарських книг по Мар`янівському старостинському округу від 30.10.2024 року №18.1-09/113 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав голова домогосподарства, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13 зврт.).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №12 від 24.11.2001 року (а.с.13).

На час смерті ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,7 кв. м, житловою площею - 30,8 кв. м), «Б» - погрібу; «В» - літньої кухні, «в» - прибудови, «Г» - вбиральні-літнього душу, «Д» - сараю, «Е» - сажу, №1 огорожі, № 2 воріт, №3 водогону, №4 колодязю. Всі будівлі побудовано до 05.08.1992 року, згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 року ;406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» (а.с. 17).

Судом також встановлено, що 14.02.1992 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за №2-707 (а.с.12-12 зврт.).

Той факт, що родовим прізвищем позивача ОСОБА_1 було прізвище « ОСОБА_5 », підтверджується свідоцтвом про її народження та відповідними свідоцтвами про укладення шлюбу, розірвання шлюбу та одруження (а.с.09зврт.-11).

Згідно Довідки №2214 від 05.11.2024 року, виданої КП «Лубенське МБТІ», об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с.17 зврт.).

Встановлено, що з метою переоформлення спадщини ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, звернулася до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок нотаріус їй відмовила. Свої дії нотаріус мотивувала тим, що у ОСОБА_1 , як спадкоємця за заповітом, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Дана обставина підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2025 року (а.с.22).

Із копії спадкової справи №584/2003, що була надана державним нотаріусом з метою виконання ухвали про витребування доказів, вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подала ОСОБА_1 , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.41-79).

Згідно з правовою позицією пленуму Верховного суду України, викладеною у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 549, ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 1216 - 1218 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , у порядку спадкування за заповітом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,7 кв. м, житловою площею - 30,8 кв. м), «Б» - погрібу; «В» - літньої кухні, «в» - прибудови, «Г» - вбиральні-літнього душу, «Д» - сараю, «Е» - сажу, №1 огорожі, № 2 воріт, №3 водогону, №4 колодязю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2025 року.

Суддя Я. В. Татіщева