РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 568/551/24

Провадження № 22-ц/4815/1080/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання: Маринич В. В.

учасники справи:позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Селянсько-фермерське господарство «Крупецьагроптиця»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Радивилівська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Василюк Валерії Валеріївни на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року у складі судді Троцюк В. О., ухвалене в м. Радивилів о 14 год. 13 хв., повний текст рішення складено 22.05.2025 року,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до Селянсько-фермерського господарства «Крупецьагроптиця»(далі СФГ«Крупецьагроптиця»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Радивилівська міська рада, про звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки. В обгрунтування своїх вимог вказувала на те, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 100220001, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №238041 від 07.06.2007 року, виданого на підставі розпорядження Радивилівської районної державної адміністрації №103 від 19.03.2007 року. 15 листопада 2007 року Радивилівською РДА виділено в натурі земельну ділянку площею 2,73 га для ведення особистого селянського господарства на території Підзамчівської сільської ради. При винесені вказаної земельної ділянки на місцевість не було враховано розпорядження №103 від 19.03.2007 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення в натурі 867 громадянам, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яким видані державні акти про право власності на землю та присвоєні кадастрові номери. Ці земельні ділянки частково накладаються на земельну ділянку позивача. При передачі в оренду СФГ «Сяйво» земельної ділянки, позивачка не знала про накладення земельних ділянок та на протязі 2008-2011 років отримувала орендну плату. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у 2012 році уклали договори оренди з СФГ «Крупецьагроптиця», внаслідок чого, на думку позивача, отримують орендну плату за використання частин її земельної ділянки, яка накладається. СФГ «Крупецьагроптиця» без укладення договору оренди, самовільно розоравши належну ОСОБА_1 частину земельної ділянки, використовує її для своїх господарських потреб.

17 травня 2022 року Радивилівським районним судом Рівненської області у справі №568/791/16-ц, залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, за позовом ОСОБА_1 до Дубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , СФГ «Крупецьагроптиця», треті особи Радивилівська міська рада, Рівненська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про усунення перешкод власнику в здійсненні права користування земельною ділянкою в задоволенні позовних вимог відмовлено. Цим рішенням встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 900:10:022:001 площею 2,7299 га, що належить ОСОБА_1 накладається на земельні ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . На звернення позивачки до Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації щодо незаконного використання СФГ «Крупецьагроптиця» її земельної ділянки надана відповідь від 05.10.2023 року згідно якої вказано, що СФГ «Крупецьагроптиця» використовує земельні ділянки згідно до укладених договорів оренди землі, з ОСОБА_1 договір оренди не укладався, належна останній земельна ділянка у господарській діяльності господарства не використовується.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до селянсько-фермерського господарства «Крупецьагроптиця», третя особа Радивилівська міська рада про звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник ОСОБА_1 адвокат Василюк В. В. оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі адвокат Василюк В. В. зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 100220001, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №238041 від 07.06.2007 року, виданого на підставі розпорядження Радивилівської районної державної адміністрації №103 від 19.03.2007 року. 15 листопада 2007 року Радивилівською РДА виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 2,73 га для ведення особистого селянського господарства на території Підзамчівської сільської ради. Однак при винесені вказаної земельної ділянки на місцевість не було враховано розпорядження №103 від 19.03.2007 року. Вказаним розпорядженням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення 867 громадянам, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 земельних ділянок в натурі. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 видано державні акти про право власності на землю. Земельні ділянки внесені до Публічної кадастрової карти відповідно до кадастрових номерів 100210039 земельна ділянка ОСОБА_2 , 100210040 земельна ділянка ОСОБА_3 , 100210041 земельна ділянка ОСОБА_4 , НОМЕР_1 земельна ділянка ОСОБА_5 . Вказані земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 частково накладаються на земельну ділянку позивача. Не знаючи про вищевказані обставини, позивач передала належну їй земельну ділянку в оренду СФГ «Сяйво» та на протязі 2008-2011 років отримувала орендну плату. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у 2012 році також уклали договори оренди з СФГ «Крупецьагроптиця», внаслідок чого отримують орендну плату за використання частин земельної ділянки ОСОБА_1 , яка накладається на їх земельні ділянки. Окрім того, СФГ «Крупецьагроптиця» без укладення договору оренди, самовільно розоравши належну ОСОБА_1 частину земельної ділянки, використовує її для своїх господарських потреб. За таких обставин, позивач, як власник земельної ділянки, фактично та безпідставно позбавлена права користуватися своєю земельною ділянкою. На неодноразові звернення позивача до СФГ «Крупецьагроптиця», правоохоронних органів виявились безрезультатними, що змусило позивача звернутись до суду із вказаним позовом. 17 травня 2022 року Радивилівським районним судом Рівненської області у справі №568/791/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Дубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 селянсько-фермерське господарство «Крупецьагроптиця», треті особи Радивилівська міська рада, Рівненська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про усунення перешкод власнику в здійсненні права користування земельною ділянкою в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Радивилівського районного суду Рівненської області без змін. Вказаним рішенням суду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 900:10:022:001 площею 2,7299 га, що належить ОСОБА_1 накладається на земельні ділянки ОСОБА_4 (кадастровий номер :10:021:0041 площею 2,1866 га), ОСОБА_3 (кадастровий номер :10:021:0040 площею 2,2508 га), ОСОБА_2 (кадастровий номер :10:021:0039 площею 2,4791 га), ОСОБА_5 (кадастровий номер :10:021:0064 площею 4,7892 га). Відповідно до договору оренди земельної частки (паю) від 02.01.2009 року ОСОБА_1 належну їй земельну частку (пай) відповідно до сертифікату РВ №0187304 надала в оренду СФГ «Сяйво» для вирощування с/г культур. ОСОБА_1 звернулась до Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації щодо незаконного використання СФГ «Крупецьагроптиця» її земельної ділянки, на що було отримано відповідь від 05.10.2023 року згідно якої вказано, що СФГ «Крупецьагроптиця» використовує земельні ділянки згідно до укладених договорів оренди землі, з ОСОБА_1 договір оренди не укладався та належна останній земельна ділянка у господарській діяльності господарства не використовується. Згідно даних реєстрації на публічній кадастровій карті є накладення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , решетило ОСОБА_10 . Вказує, що позивачем доведено факт самовільного зайняття саме відповідачем земельної ділянки. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: у вересні 2017 року ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до Дубенської районної державноїадміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , СФГ «Крупецьагроптиця», треті особи: Радивилівська міська рада, Рівненська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про усунення перешкод власнику в здійсненні права користування земельною ділянкою. У цьому позовні ОСОБА_1 вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 10 0220001, площею 2,73 га для ведення особистого селянського господарства на території Підзамчівської сільської ради, відповідно до державного акту ЯЕ №238041 від 07.06.2007 року, виданого на підставі розпорядження Радивилівської районної державної адміністрації №103 від 19.03.2007 року. При винесені вказаної земельної ділянки на місцевість не було враховано розпорядження №103 від 19.03.2007 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення 867 громадянам, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх земельні ділянки частково накладаються на земельну ділянку позивача. Не знаючи про вищевказані обставини, вона передала належну їй земельну ділянку в оренду СВГ «Сяйво», відповідачі у 2012 році уклали договори оренди з СФГ «Крупецьагроптиця». СФГ «Крупецьагроптиця» самовільно використовує для своїх господарських потреб земельну ділянку позивачки.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2022 року у справі №568/791/16-ц, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , СФГ «Крупецьагроптиця», треті особи Радивилівська міська рада, Рівненська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, про усунення перешкод власнику в здійсненні права користування земельною ділянкою відмовлено. У цій справі суд відмовиу у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення органом виконавчої влади будь-яких норм земельного законодавства України, яке було чинним на час прийняття оскаржуваного ним рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Окрім того, земельна частка (пай) ОСОБА_1 виділялась із земель запасу Підзамчівської сільської ради відповідно до рішення Радивилівського районного суду від 23.06.2003 року, а земельні ділянки відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - при паюванні земель АВОП «Промінь», яке проводилось у 1994 році.

Рішенням суду у справі №568/791/16-ц встановлено, земельна частка (пай) ОСОБА_1 виділялась із земель запасу Підзамічівської сільської ради відповідно до рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.06.2003 року.

Також суд у справі №568/791/16-ц встановив, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №238041 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,73 га (кадастровий номер 56 258 869 00 10 022 0001) на території Підзамчівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Межі земельної ділянки ОСОБА_1 не відповідають фактичному розташуванню та геодезичним координатам. Згідно даних реєстрації на публічній кадастровій карті є накладення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено підстав, з яких позов пред`явлено СФГ «Крупецьагроптиця» про звільнення земельної ділянки, не доведено факту самовільного зайняття саме відповідачем земельної ділянки. Подані позивачем докази, покладені нею в основу позовних вимог про звільнення земельної ділянки, не можуть бути підставою для задоволення позову відповідно до визначеного предмета позову і сформульованих вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Між сторонами спірні правовідносини виник ли у зв`язку із здійснення права власності та права користування земельними ділянками та регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо режиму права власності та Земельного Кодексу України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Місцевий суд встановив, що права ОСОБА_1 на користування належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою відповідачем не порушено.

Департаментом агропромислового розвитку облдержадміністрації проводилась перевірка заяви ОСОБА_1 щодо незаконного використання СФГ «Крупецьагроптиця» її земельної ділянки. За результатами перевірки позивачці надана відповідь від 05.10.2023 року згідно якої вказано, що СФГ «Крупецьагроптиця» використовує земельні ділянки згідно до укладених договорів оренди землі, ОСОБА_1 такого договору оренди не укладала, належна їй земельна ділянка у господарській діяльності СФГ «Крупецьагроптиця» не використовується.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Василюк Валерії Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 жовтня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.