30 вересня 2025 року
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиська міська рада про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) розміром 3,8 умовних кадастрових гектарах, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла позивачу сертифікат на земельну частку (пай) площею 3,8 умовних кадастрових гектарах.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Вважає, що не пропустив термін для прийняття спадщини, оскільки, після смерті ОСОБА_2 позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном, зокрема, маючи Сертифікат на земельну частку (пай).

З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити та визнати право власності на земельну частку (пай) площею 3,8 в умовних кадастрових гектарах, після смерті ОСОБА_2 .. Просив справу розглянути за відсутності позивача у зв`язку з важким станом здоров`я.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом більш ніж через два десятиріччя після смерті спадкодавця. Крім того, зазначає, що Хмельницька районна державна адміністрації не є належним відповідачем у даній справі.

Позивач, представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися. Позивач та представник відповідача просили розглянути справу за їх відсутності.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Судом встановлено, 11.12.1997 ОСОБА_2 заповіла позивачу Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0193276 площею 3,8 умовних кадастрових гектара.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

17.12.2019 завідувачем Волочиської державної нотаріальної контори Кочаток Т.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до довідки від 05.09.1998 № 36 Поповецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області позивач вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 ..

За змістом пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, він застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Тлумачення статті 5 та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності, абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до прав та обов`язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.

Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК Української РСР свідчить, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 ЦК Української РСР); якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави (частини перша-третя статті 555 ЦК Української РСР).

Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК Української РСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою.

З урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК Української РСР закріплювався перехід спадщини до держави та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК Української РСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №671/22/19 (провадження № 61-9511сво19).

До спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосуванню підлягають норми ЦК Української РСР.

У частині першій статті 555 ЦК Української РСР встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо: спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; всі спадкоємці відмовились від спадщини; всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

У справах про спадкування щодо спадщини, яка відкрилася до 01 липня 2003 року, належним відповідачем є спадкоємці (спадкоємець), які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є держава в особі уповноваженого органу.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 621/895/17 (провадження № 61-15792св19).

ОСОБА_1 подав позовну заяву до Хмельницької районної державної адміністрації.

Відповідно до частин першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 344/16101/17 (провадження № 61-9395св20).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Відповідно до частин другої та третьої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Тлумачення вказаних норм процесуального права свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Позивач у цій справі клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

В той же час, у даній справі належним відповідачем є відповідний податковий орган, що узгоджується з постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним».

Позивач в судове засідання не з`явився, клопотання щодо заміни неналежного відповідача на належного відповідача не подав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові з підстав його пред`явлення до неналежного відповідача, не вирішуючи спір по суті.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиська міська рада про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Хмельницька районна державна адміністрація, код в , місце знаходження: 29018, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 122/2;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: 31200, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, пл. Центральна, буд. 1, код в .

Повний текст складено 06.10.2025.

Суддя