Дата документу 30.09.2025
Провадження № 4-с/334/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Концерн «Міські теплові мережі», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на дії приватного виконавця

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. В обґрунтування скарги зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2025 року ВП № 78123553, зважаючи на те, що про існування відкритого виконавчого провадження вона дізналась після арешту її рахунку 20 травня 2025 року.

Списання коштів відбувалося з рахунку, на який надходять лише соціальні виплати пенсії по інвалідності. А тому вважає, що арешт цих коштів є протиправним. Приймаючи постанову про арешт рахунку, приватний виконавець не довів, що він діяв відповідно до вимог законодавства в межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час дії воєнного стану і до його припинення припиняється звернення стягнення, зокрема, на пенсію.

Приватний виконавець неправомірно, на думку заявниці, одночасно з відкриттям виконавчого провадження 19 травня 2025 року виніс постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, оскільки на їх підставі стягнув з неї грошові кошти в сумі, що перевищувала заборгованість, визначену рішенням суду, безпідставно наклав арешт не лише у розмірі суми стягнення, а й з урахуванням витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця.

Заявниця стверджує, що у зв`язку з накладеними арештами вона не має можливості отримувати пенсію та соціальну допомогу на дитину - інваліда дитинства, які є її єдиним джерелом їх існування.

На підставі зазначеного просила визнати дії приватного виконавця Проценка Д.Ю. протиправними та незаконними, скасувати постанову про відкриття провадження № 78123553 від 19.05.2025, скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.05.2025, скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2025, скасувати постанову про арешт кошів боржника від 19.05.2025, зобов`язати приватного виконавця Проценка А.Ю. усунути порушені права та повернути незаконно списані з рахунку кошти в сумі 14615,70 грн.

Представник приватного виконавця Проценка А.Ю. адвокат Іваниця О.О. подала заперечення на скаргу, в яких вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року по справі № 335/13054/21, позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 05.12.2023.

На виконання вказаного рішення суду 09.05.2025 Дніпровським районним судом міста Запоріжжя видано виконавчі листи.

19.05.2025 року до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. надійшов виконавчий лист № 335/13054/21, виданий Дніпровським районним судом міста Запоріжжя 09.05.2025, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» коштів у розмірі 51895,85 грн. та 567,50 грн. судового збору, поданий із заявою про примусове виконання рішення від15.05.2025.

19.05.2025 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №78123553, про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження, яку з ідентифікатором доступу рекомендованим листом направлено сторонам, зокрема ОСОБА_1 . Про вказану постанову ОСОБА_1 обізнана, про що свідчить її обізнаність про ідентифікатор доступу, який надається та відомий лише сторонам виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено строків добровільного чи самостійного виконання рішення суду майнового характеру (про стягнення коштів).Також не передбачено пропонування виконавцем боржнику рахунків до арешту, чи що накладення арешту на рахунки це крайня міра.

19.05.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, загальна сума яких склала 469,00 грн., та постанову про стягнення з боржника основної винагороди, розмір якої складає 5246,34 грн., як це передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право та зобов`язаний накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

19.05.2025 з метою виконання рішення суду, встановлення рахунків та в подальшому звернення стягнення на кошти боржника, приватним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України щодо отримання пенсії, також запит до Державної фіскальної служби України щодо наявних рахунків боржника, Державної податкової служби України щодо отримання доходів та джерел отримання доходів, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Відповідно до ст. ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», 19.05.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів божника.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 19.05.20025 встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію, згідно відповіді Державної податкової служби України - отримання доходів у Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради, згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України - транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт та стягнення грошових коштів заборонено, а саме на рахунки із спеціальним режимом використання.

У зв`язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження відомостей про наявність по-перше: коштів, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, по-друге: коштів на які накладення арешту заборонено законом чи, що боржник є військовослужбовцем з інвалідністю або частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності, приватним виконавцем відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» 19.05.2025 і було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 58178,69 грн.

Наявність рахунку у боржника не свідчить про те, що на нього можуть надходити лише пенсія чи інші кошти з спеціальним режимом їх використання.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Також, як передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» № 3048-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби приватними виконавцями можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Однак, ОСОБА_1 з такою заявою про визначення поточного рахунку для видаткових операцій до приватного виконавця не зверталася.

ОСОБА_1 зазначила в скарзі, що під час дії воєнного стану припиняється звернення стягнення на стипендію, заробітну плату, пенсію, також, заборонено дії примусового виконання рішень про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки місто Запоріжжя входить до переліку зони можливих бойових дій.

Згідно абз. 22, 25 п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, місто Запоріжжя є територією можливих бойових дій.

Також, як вбачається зі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», даною статтею передбачений перелік підстав для зняття арешту з майна боржника.

Підстави, які зазначені в скарзі на дії приватного виконавця, виключають можливість та законні підстави для зняття приватним виконавцем Проценко А.Ю. арешту з рахунку ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 у скарзі зазначає про те, що рішенням Ленінського м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року по справі № 335/13054/21, задоволено позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) та ухвалено стягнути з них кошти солідарно, а Концерном «Міські теплові мережі» зазначається про стягнення коштів лише з неї.

Дніпровським районним судом міста Запоріжжя по справі № 335/13054/21 видано декілька виконавчих листів, один з яких було пред`явлено Концерном «Міські теплові мережі» приватному виконавцю про стягнення коштів саме з ОСОБА_1 , однак ОСОБА_1 з 20.05.2025 року (з дати, як вона зазначає, коли дізналася про відкриття відносно неї виконавчого провадження) не зверталася до приватного виконавця Проценка А.Ю. із заявою чи клопотанням (в усній чи письмовій формі) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 78123553.

Таким чином, приватним виконавцем рішення та дії вчинені відповідно та на підставі до вимог законодавства з організації примусового виконання рішень, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, в межах повноважень та у спосіб, визначених даних законодавством та Конституцією України, тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича протиправними та незаконними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника.

Скаржниця ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, в яких вказала, що приватним виконавцем неправомірно стягнуто з неї всю суму заборгованості, оскільки у самому виконавчому листі вказано, що за рішення суду стягнуто заборгованість солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Зазначила, що ніяких документів від приватного нотаріуса вона не отримувала, а про номер виконавчого провадження та прізвище приватного виконавця дізналась у відділенні «Ощадбанку».

Згідно відповідей ПФУ та ДПС, наданих приватному виконавцю, скаржниця отримує доходи у Департаменті соцзахисту населення (пенсію). Тобто, ці факти прямо вказують на обізнаність виконавця Проценка А.Ю. про соціальний рахунок, пенсію та виплати іншої соціальної допомоги та які саме кошти надходять на рахунок.

Посилання представника приватного виконавця про те, що саме банк має визначити статус рахунку суперечить вимогам закону.

Крім того, виконавцем не враховано, що під час дії воєнного стану і до його припинення згідно ЗУ «Про внесення змін до розділу ХІІІ «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» припиняється звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію. Арештовувати рахунки із соціальними виплатами взагалі заборонено. Заборонено також під час дії воєнного стану відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішення про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, на територіях, які відносяться до зони можливих бойових дій.

Просить залишити заперечення представника приватного виконавця Проценка А.О. адвоката Іваниці О.О. без розгляду у зв`язку з пропущенням строку на його подачу, скаргу задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник приватного виконавця Проценка А.Ю. адвокат Іваниця О.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе скаргу розглянути за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у справі № 335/13054/21 позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 51895,85 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, - по 567,50 грн. з кожного.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року залишено без змін.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року набрало законної сили 05.12.2023.

На виконання вказаного рішення суду 09.05.2025 року Дніпровським районним судом міста Запоріжжя видано виконавчі листи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що 19.05.2025 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. надійшла заява Концерну «Міські теплові мережі» про примусове виконання рішення суду та виконавчий лист № 335/13054/21, виданий Дніпровським районним судом міста Запоріжжя 09.05.2025 року, про солідарне стягнення на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості у розмірі 51895,85 грн. та 567,50 грн. судового збору щодо боржника ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. від 19.05.2025 відкрито виконавче провадження № 78123553 з виконання виконавчого листа, виданого 09.05.2025 Дніпровським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/13054/21. Дана постанова була направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом 20.05.2025, що підтверджується списком АТ «Укрпошта» №3122 від 20.05.2025.

Також в межах зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем Проценком А.Ю. 19.05.2025 винесено постанову про розмір витрат виконавчого провадження, якою встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника ОСОБА_1 в сумі 469,00 грн,. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 5246,34 грн.

З метою виконання рішення суду, встановлення рахунків та в подальшому звернення стягнення на кошти боржника, приватним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України щодо отримання пенсії, також запит до Державної фіскальної служби України щодо наявних рахунків боржника, Державної податкової служби України щодо отримання доходів та джерел отримання доходів, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно з повідомленням Міністерства внутрішніх справ України на запит № 269604640 від 19.05.2025, дані про зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні.

Відповідно до відповіді ДПС України на запит № 269604642 від 19.05.2025, ОСОБА_1 отримує дохід від Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

Відповідно до відповіді ДФС України на запит № 269604643 від 19.05.2025 ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України на запит № 269604596 від 19.05.2025, ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 3323,00 грн. в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя.

Також приватним виконавцем Проценком А.Ю. 19.05.2025 були зроблені запити до банківських установ на отримання інформації, що становить банківську таємницю, стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 .

Відповіді на цей запит надані суду матеріали виконавчого провадження не містять.

Постановою приватного виконавця Проценка А.Ю. від 19 травня 2025 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 58178,69 грн.

Згідно з Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , яке видано на ім`я ОСОБА_1 01 вересня 2021 року з терміном дії «Довічно», вона отримує пенсію по інвалідності 2 групи, загальне захворювання.

Крім того, ОСОБА_1 є отримувачем Державної соціальної допомоги на дитину інваліда дитинства ОСОБА_6 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

На підтвердження доводів того, що кошти на арештованому рахунку є коштами, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, ОСОБА_1 надала виписки по картковому рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк», з яких вбачається, що з травня 2025 року на її рахунок надходили лише грошові кошти для виплати пенсії та соціальних виплат.

Так, з виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 06.05.2025 зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 734,15 грн., 08.05.2025 зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 3250,70 грн., 14.05.2025 зарахована пенсія у сумі 3323,00 грн. Видача готівки востаннє мала місце 16.05.2025 у сумі 7300,00 грн.

20.05.2025 встановлено арешт суми на рахунку 58178,69 грн., блоковані на рахунку кошти у сумі 8,86 грн. списані з арештованого рахунку, стягнення за ВП №78123553, залишок до сплати 58169,83 грн.

У червні 2025 року на рахунок було зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 3250,70 грн., соціальну матеріальну допомогу у сумі 734,15 грн та пенсію у сумі 3323,00 грн. Всі кошти блоковані для забезпечення виконання документу про арешт.

У липні 2025 року на рахунок було зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 3250,70 грн., соціальну матеріальну допомогу у сумі 734,15 грн та пенсію у сумі 3323,00 грн. Всі кошти блоковані для забезпечення виконання документу про арешт.

У серпні 2025 року на рахунок було зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 3250,70 грн., соціальну матеріальну допомогу у сумі 734,15 грн та пенсію у сумі 3323,00 грн. Всі кошти блоковані для забезпечення виконання документу про арешт.

У вересні 2025 року на рахунок було зараховано соціальну матеріальну допомогу у сумі 3250,70 грн., соціальну матеріальну допомогу у сумі 734,15 грн та пенсію у сумі 3323,00 грн. Всі кошти блоковані для забезпечення виконання документу про арешт.

Згідно інформації АТ «Ощадбанк», наданої на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2025, на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 . Банківський рахунок використовується в т.ч. і для зарахування соціальних виплат, що підтверджується випискою за поточним рахунком клієнта за період з 19.05.2025 по 11.09.2025. Також повідомлено, що на позабалансовому рахунку обліковується постанова про арешт коштів, яка винесена приватним виконавцем Проценком А.Ю. за ВП 78123553 від 19.05.2025.

Таким чином, АТ «Ощадбанк», яке обслуговує поточний рахунок заявниці, виконало постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку ОСОБА_1 та їх списання, що підтверджується наданою інформацією та виписками по особовому рахунку.

Щодо вимог скарги про скасування постави про відкриття виконавчого провадження № 78123553 від 19.05.2025 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення, в тому числі, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Відтак, зважаючи на визначений рішенням суду від 17.11.2022 та у виконавчому листі, виданому на його виконання, порядок такого виконання солідарно боржниками ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушення закону у діях виконавця щодо стягнення всієї суми заборгованості з боржника ОСОБА_1 за відповідним виконавчим листом не встановлено.

Статтями 12, 24, 26 цього Закону визначено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку, визначено місце виконання рішення та початок примусового виконання рішення.

Скаржником не наведено обставин порушення приватним виконавцем положень ст.3, 12, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2022 по справі № 335/13054/21, що відповідає вимогам Закону, в межах строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання та за місцем проживання боржника.

Крім того, попри твердження боржника про те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про стягнення значно більшої суми ніж вказано в виконавчому листі, у постанові державного виконавця зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості у розмірі 51895,85 грн. та судового збору 567,50 грн., яка не перевищує суму, зазначену у виконавчому листі.

Зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі, встановленому ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідає вимогам ч.5 ст. 26 цього Закону.

Згідно з пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Оскільки місто Запоріжжя не належить до зазначених територій, порушень зазначених вимог Закону при відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем також допущено не було.

Відтак, вимоги скарги про незаконність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , на який зараховуються виплати її пенсії і соціальної допомоги, постанови приватного виконавця від 19 травня 2025 року про накладення арешту на кошти боржника, судом встановлено наступне.

Визначальним для вирішення цих вимог є з`ясування питання про те, чи доведено належними та допустимими доказами скаржницею те, що її кошти на арештованих рахунках є коштами, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Правила, що регулюють питання накладення арешту на майно (кошти) боржника та зняття такого арешту, містяться в розділі VII ПОРЯДОК ЗВЕРНЕННЯ СТЯГНЕННЯ НА МАЙНО БОРЖНИКА Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

У статті 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, накладення арешту на кошти (майно) боржника є стадією виконавчого провадження - першим етапом звернення стягнення на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення, питання про накладення якого виконавець вирішує під час відкриття виконавчого провадження.

Особливості звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регулюються розділом IX України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Стаття 72 Закону № 1404-VIII встановлює, що на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Крім того, 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, у якому, зокрема, зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Така редакція Закону України «Про виконавче провадження» була чинна на час арешту та звернення стягнення на кошти ОСОБА_1 , а саме станом на 19.05.2025.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було здійснено ряд запитів, з відповідей на які ним була отримана інформація з ДПС України, що ОСОБА_1 отримує дохід виключно з Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, і про розмір її доходу. Пенсійний фонд України надав інформацію щодо виду і розміру пенсії ОСОБА_1 .

Також було надіслано запит до банківських установ, тому числі АТ «Ощадбанк», про отримання інформації щодо наявності та стану рахунків/електронних гаманців боржника ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця Проценка А.Ю. від 19 травня 2025 року відповідно до ст. 48, 56 Закону № 1404-VIII накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 58178,69 грн.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця, судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження.

АТ «Ощадбанк», яке обслуговує поточний рахунок заявниці, виконало постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку ОСОБА_1 , та списання, що підтверджується наданою інформацією і виписками по особовому рахунку.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

За обставинами справи, приватний виконавець вчинив дії щодо накладення арешту та списання коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 , на який надходить пенсія та соціальна допомога від ПФУ, в період заборони (тимчасового припинення) звернення стягнення на пенсію боржника.

Виписками по картковому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» підтверджується, що на виконання постанови державного виконавця 19.05.2025 у виконавчому провадженні №78123553 було накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку, призначеному для отримання пенсії ОСОБА_1 по інвалідності 2 групи, соціальної допомоги на дитину - інваліда дитинства ОСОБА_6 .

Таким чином, скаржницею доведено належними та допустимими доказами те, що арештовані кошти на її рахунку є коштами, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є пенсією боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Відповідно до частини 2 статті 59 цього Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч.4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, згідно з ч.5 ст. 59 цього арешт може бути знятий також за рішенням суду.

Доводи представника приватного виконавця про те, що банківські установи не повідомили виконавця про наявність заборон чи перешкод у накладенні відповідного арешту, не спростовують передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" обов`язку виконавця скасувати арешт після отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Під час розгляду справи не встановлено, що на рахунку боржника були наявні грошові кошти, які не є пенсією / соціальною допомогою від ПФУ, чи грошові кошти, які отримані боржником до набрання чинності 26 березня 2022 року вищевказаних положень пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

За вказаних обставин доводи скарги про те, що приватний виконавець не з`ясовував статус рахунку та коштів, арешт та стягнення коштів відбувались з рахунку, на які надходять її соціальні виплати та її дитини інваліда дитинства, а також вжиття заходів примусового виконання про стягнення заборгованості за комунальні послуги здійснювалось під час воєнного стану, знайшли підтвердження.

Передбачена абз.7 п.10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII можливість тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, фізичним особам - боржникам, на кошти яких накладено арешт приватними виконавцями, здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, і заборона звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку, не спростовує висновків суду щодо неправомірності арешту коштів на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , які є виплатами її пенсії, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За змістом частини другої статті 451 ЦПК України за наслідком розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця суд, за умови визнання оскаржуваних рішення, дії чи бездіяльності неправомірними, приймає рішення про зобов`язання вчинити певну дію, коли це необхідно для усунення порушення або поновлення право заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення певних дій (прийняття рішень) в інших випадках, а також якщо відповідні дії (рішення) визначені Законом України «Про виконавче провадження» такими, що можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби чи приватним виконавцем.

Згідно з частинами першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з меж вимог та доводів скарги ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для виплати її пенсії і її дитини інваліда дитинства, та щодо списання таких коштів з карткового рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №78123553.

З метою поновлення порушених прав ОСОБА_1 скаргу слід задовольнити в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування арешту грошових коштів на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , які є виплатами її пенсії і її дитини - інваліда дитинства.

В частині зобов`язання приватного виконавця повернути незаконно списані кошти у сумі 14615,70 грн. скарга задоволенню не підлягає.

Також суд вважає необґрунтованою скаргу в частині незаконності дій приватного виконавця Проценка А.Ю. про неправомірне списання з рахунку ОСОБА_1 коштів у розмірі, що перевищує заборгованість, зазначену в виконавчому документі, на підставі постанов від 19.05.2025 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 5246,34 грн. та постанови від 19.05.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 469,00 грн., скасування цих постанов.

Так, ст.5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначалося, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року по справі № 335/13054/21 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 51895,85 грн, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, - по 567,50 грн. з кожного.

Зміст виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження відповідають змісту рішення суду.

Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. у виконавчому провадженні № 78123553 винесено постанову від 19.05.2025 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 5246,34 грн. та постанову від 19.05.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 469,00 грн.

Постановою від 19 травня 2025 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, яка становить 58178,69 грн.

Доводи скарги, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. у виконавчому провадженні № 78123553 від 19.05.2025 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 5246,34 грн. та постанова від 19.05.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 469,00 грн. є незаконними, свого підтвердження не знайшли.

У встановленому законом порядку боржником ці постанови не оскаржувалися. Зокрема, рішення, дії приватного виконавця Проценко А.Ю. щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №382/389/17(провадження №11-1009апп19) зазначено, що «імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону №1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вимога скарги зобов`язати приватного виконавця повернути незаконно списані кошти у сумі 14615,70 грн. також є необґрунтованими. Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з накладеним арештом на рахунку ОСОБА_1 в АТ «Державний ощадний банк України» кошти у вигляді пенсії блоковані для забезпечення виконання виконавчого документу про арешт, була здійснена операція зі списання коштів з рахунку.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відтак, у разі незаконного списання грошових коштів і набуття ними статусу безпідставно набутих, вирішення питання про їх повернення здійснюється за приписами положень ст.1212 ЦК України в позовному провадженні і не може бути вирішена судом під час судового контролю за виконанням судового рішення.

З урахуванням викладеного, вимоги скарги у цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Концерн «Міські теплові мережі», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на дії приватного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для виплати їй пенсії і пенсії її дитини - інваліда дитинства, та списання таких коштів з карткового рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні №78123553.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування арешту грошових коштів на рахунку, відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , які є виплатами її пенсії і її дитини - інваліда дитинства.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.