Cправа № 127/5141/25
Провадження № 2/127/847/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» (надалі АТ «ТАСКОМБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

17.02.2025 через систему «Електронний суд» АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 16.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (надалі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №.

Згідно з кредитним договором та паспортом кредиту №5466574 позичальнику надані грошові кошти на таких умовах: сума кредиту 142 097, 73 грн; строк користування 48 місяців; річні проценти 9, 9% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2, 99% від суми кредиту.

Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Одночасно, відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 16.06.2021 з усіма наступними додатками та змінами.

Станом на 02.12.2024 заборгованість позичальника за кредитним договором № від 16.06.2021 становить 240 016, 89 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредита (в тому числі прострочена) становить 141 544, 70 грн; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 20 222, 46 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в томі числі прострочена) 78 249, 73 грн.

Позивачем надіслано відповідачу повідомлення вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунуті, а заборгованість не була погашена.

Позивач просить стягнути з відповідача вище зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 17.02.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 18.02.2025.

Відповідь №1127074 від 18.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача згенерована судом 18.02.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 23.06.2021.

Ухвалою суду від 18.02.2025 відкрито позовне провадження у цивільній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 26.03.2025 об 11-00.

Ухвала суду направлялась за останнім відомим місцем проживання відповідача. Кореспонденція повернулась з відміткою відділення АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 80-81).

Крім того, виклик відповідача до суду здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 82, 108).

24.03.2025 засобами електронного зв`язку на електрону адресу суду від імені відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 12.01.2025 на адресу відповідача надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 16.06.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем. 19.01.2025 відповідачем було надіслано позивачу відзив на позовну заяву «Укрпоштою» та на електронні адреси, які були вказані в позовній заяві.

Вимоги позивача, викладені в позовній заяві відповідач визнає частково. У зв`язку з сімейними та особистими обставинами у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. З початком повномасштабного вторгнення 17.03.2022 відповідач був мобілізований до Збройних Сил України і на теперішній час виконує бойові (спеціальні) завдання в Дніпропетровській області. Відповідач втратив свій примірник кредитного договору, просив представника банку надіслати йому реквізити для погашення боргу, але реквізити йому не надіслали.

Відповідач визнає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 141 544, 70 грн. Із заборгованістю по річним процентам 20 222, 46 грн та щомісячними процентами 78 249, 73 грн відповідач погоджується частково. Посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач просить не відкривати позовне провадження за цією позовною заявою, скасувати нарахування процентів по кредитному договору з 17.03.2022, повідомити йому суму заборгованості та реквізити банку для сплати заборгованості. Також відповідач повідомляє, що він проходить військову службу у бойовому підрозділі в районі виконання завдань в Дніпропетровській області і прибути 26.03.2025 на засідання не має можливості. У додатку до відзиву на позовну заяву відповідачем надана довідка з місця служби; скрін-шоти направлення відзиву на позовну заяву та його отримання на електронну пошту позивача; копії повідомлення «Укрпошти»; копія відзиву на позовну заяву від 19.01.2025; копія посвідчення офіцера; копія посвідчення учасника бойових дій; копія паспорту на ім`я ОСОБА_1

18.04.2025 засобами електронного зв`язку на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву аналогічного змісту та з тими ж додатками.

Судові повістки направлялись також відповідачу за адресою, вказаною у відзиві на позовну заяву (а. с. 122-123, 127-128) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду повернулась з відміткою відділення «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».

25.06.2025 засобами електронного зв`язку на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони, в якій відповідач просив справу, призначену на 26.06.2025 на 14-00 розглядати в його відсутність. Підтвердив викладене у відзиві на позовну заяву.

Від представника позивача відповідь на відзив до суду не надійшла.

Інші заяви та клопотання від сторін суду також не надходили.

В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив слухати справу у його відсутність.

Згідно з ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд розцінює відповідача як сторону, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, а отже можливо розглядати справу у його відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наведені в позовній заяві та у відзиві на позов доводи, дослідивши письмові докази у справі, суд установив таке.

16.06.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, який відповідно до п. 2.2. складається з цього договору, паспорту кредиту №5466574 та Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.01.2021. Позичальнику надані грошові кошти на таких умовах: сума кредиту 142 097, 73 грн; строк користування 48 місяців; річні проценти 9, 9% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2, 99% від суми кредиту ( а. с. 7 8).

Судом також були досліджені Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.01.2021) (а. с. 11-13).

Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги від 16.06.2021 відповідач під особистий підпис був повідомлений, що право вимоги за кредитним договором № від 16.06.2021 на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (а. с. 8 зворот).

07.10.2016 між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладений договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016. П. 2.1. цього договору передбачено, що у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п.2.2. сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (а. с. 14 17).

Реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 16.06.2021 передано право вимоги до відповідача (а. с. 21).

Платіжною інструкцією банку №729889604 від 25.06.2021 підтверджується виконання позивачем обов`язку з оплати ціни за договором відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а. с. 22).

Бухгалтерською довідкою ТОВ «ФК «ЦФР», платіжною інструкцією №ТС-223857 від 16.06.2021, витягом з реєстру сплачених страховок (а. с. 23 31) підтверджується надання кредитних коштів відповідачу.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 16.06.2021, укладеному позичальником ОСОБА_1 станом на 02.12.2024 вбачається, що заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) становить 141 544, 70 грн, заборгованість по відсоткам ( в тому числі прострочені) 20 222, 46 грн, заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) 78 249, 73 грн (а. с. 32-33).

Також судом досліджені виписки по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 34 -48).

18.05.2023 позивачем на адресу відповідача було направлене повідомлення-вимога про погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 49-50).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Отже, з вище наведених норм та встановлених судом фактичних обставин вбачається, що сторонами з додержанням норм законодавства був укладений споживчий кредитний договір, узгоджені істотні умови кредитного договору: кредит, проценти за його користування, строк користування, графік погашення кредиту тощо. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, не заперечує його умови, підтверджує одержання кредиту та визнає заборгованість по тілу кредиту в сумі 141 544, 70 грн, та заборгованість по відсоткам, нарахованим до 17.03.2022.

Відносини щодо споживчого кредитного договору крім вказаних норм ЦК України регулюються Законом України «Про споживче кредитування». Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні сторонами кредитного договору.

Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача від первісного кредитора на законних підставах. Відповідач не оспорює законність права вимоги позивача.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З вище наведеного вбачається, що спір між сторонами стосується відсотків, нарахованих позивачем за користування кредитом з 17.03.2022, а також застосування положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач визнав позовні вимоги частково в частині тіла кредита та відсотків за користування кредитом до 17.03.2022; вважає, що має право на застосування пільг для військовозобов`язаного, який був мобілізований на військову службу, відповідно до яких відсотки за користування кредитом не повинні нараховуватися з моменту призову його на військову службу.

У п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Вище вказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц та від 11.12.2019 у справі № 521/7927/16-ц.

Як вбачається з наданих відповідачем суду письмових доказів відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідками №97/57 від 15.01.2025, №96/338 від 18.03.2025 (а. с. 71 зворот, 75). З посвідчення офіцера НОМЕР_3 , виданого відділом персоналу штабу військової частини 28.11.2022, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, має військове звання майор, присвоєне наказом НРУСТрО ЗСУ №39 від 08.04.2022. Посада, яку займає: старший офіцер ФЕС військової частини НОМЕР_4 , призначений наказом командира в/ч НОМЕР_4 №54 від 17.03.2022 (а. с. 74 зворот). З посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , виданого Відділом персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 14.02.2023, вбачається, що ОСОБА_1 має відповідний статус (а. с. 75 зворот).

Оцінивши надані відповідачем вище зазначені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у період виконання умов кредитного договору з 17.03.2022, а також станом на момент ухвалення судом рішення, відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до відповідача не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

Судом також враховується той факт, що кредитний договір № укладений первісним кредитором та відповідачем 16.06.2021.

Щодо строку застосування вказаних пільг суд зазначає таке. У вище зазначеній нормі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мова йде про наявність пільги на весь період призову. Відповідач надав суду письмові докази, що підтверджують, у їх сукупності, його перебування на військовій службі з 17.03.2022.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 16.06.2021, укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 02.12.2024 ( а. с. 32-33), вбачається, що заборгованість по відсоткам нарахована з 18.06.2021 по 31.12.2022 включно. В розрахунку врахована оплата відповідачем 16.07.2021: 1 163, 72 грн відсотки, 553, 03 основний борг. Сума заборгованості по відсоткам становить 21 386, 18 грн.

В розрахунку вказано, що нараховується комісія за користування кредитом за період з 17.06.2021 по 16.01.2023, виходячи з 2, 99% щомісячно. В розрахунку врахована оплата відповідачем 16.07.2021 в сумі 283, 25 грн. Сума заборгованості по комісії становить 78 532, 98 грн. Договором передбачені щомісячні відсотки за користування кредитом в такому розмірі, отже позивачем фактично наданий розрахунок щомісячних процентів.

Враховуючи вище зазначені пільги, встановлені для відповідача законом, суд вважає, що відсотки за користування кредитом можуть бути нараховані до 17.03.2022.

Судом перевірений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який відповідає умовам кредитного договору. Відповідач свій розрахунок заборгованості суду не надав.

Розмір відсотків за період з 18.06.2021 по 28.02.2022, виходячи із ставки 9, 9 % річних, розрахованих позивачем та перевірених судом, становить 10 019, 09 грн. Судом розраховані відсотки за 16 днів березня 2022 року 614, 27 гр (141 544,70 грн (сума боргу) ? 9,900% (процентна ставка) / 100% ? 16 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 614,27 грн). Всього: 10 019, 09 грн + 614, 27 грн = 10 633, 36 грн.

Має бути враховано сплачені відповідачем 16.07.2021 відсотки в сумі 1 163, 72 грн.

10 633, 36 грн 1 163, 72 грн = 9 469, 64 грн.

Розмір відсотків за період з 17.06.2021 по 16.03.2022, виходячи із ставки 2, 9 % в місяць, розрахованих позивачем та перевірений судом, становить 37 955, 32 грн. Позивачем враховані сплачені відповідачем відсотки в сумі 283, 25 грн.

Всього відсотки за користування кредитом за період з 17.06.2021 по 16.03.2022 включно становлять 47 424, 96 грн (9 469, 64 грн +37 955, 32 грн = 47 424, 96 грн).

Відповідач частково визнав позов в частині боргу за тілом кредиту в сумі 141 544, 70 грн та відсотки, нараховані позивачем до 17.03.2025.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не вбачає підстав для неприйняття часткового визнання позову відповідачем.

На думку суду системний аналіз п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено пільги щодо відсотків за користування кредитом, та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, визначаючи загальні витрати за споживчим кредитом , включа є до них як доходи кредитодавця у вигляді процентів так і комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, свідчить, що пільги розповсюджуються і на комісію за надання кредиту.

Отже, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором (тілом кредиту) в сумі 141 544, 70 грн та проценти за користування кредитом за період з 17.06.2021 по 16.03.2022 в сумі 47 424, 96 грн. Всього стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № від 16.06.2021 в сумі 188 969, 66 грн

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 267, 58 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (78, 73%). Сплата судового збору позивачем в сумі 2 880, 20 грн підтверджується платіжною інструкцією № 2005 від 07.02.2025 (а. с. 56).

Керуючись статтями 526, 527, 530, 536, 610-611, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, статтями 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 16.02.2021 в сумі 188 969, 66 грн, яка складається з:

-заборгованості по тілу кредиту - 141 544, 70 грн;

-заборгованість по процентам - 47 424, 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» 2 267, 58 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 06.10.2025.

Учасники справи :

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК», місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА