Справа № 723/3694/25
Провадження № 2/723/4828/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини, посилаючись на наступне.

Вказує, що з 23 квітня 2001 року по 16 листопада 2024 року вона перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.10.2024 року було розірвано.

Також вказує, що від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

Зазначає, що після розірвання шлюбу вона разом з сином повернулась до будинку її батьків, однак між нею та колишнім чоловіком часто виникали спори щодо місця проживання їх спільного сина ОСОБА_5 .

Також зазначає, що батько відмовляється дотримуватись домовленостей щодо участі у вихованні дитини а саме, використовує свої батьківські права на шкоду сину. Так, після передачі дитини для спілкування він не повертає сина у визначений час, самовільно утримує його протягом 3-4 днів, без будь-якого повідомлення про місце перебування та стан дитини, вимикаючи при цьому свій мобільний телефон, не виходить на зв`язок, через що вона не знає де перебуває дитина, в яких умовах проживає, чим харчується, чи добре себе почуває.

Вказує, що у травні 2025 року вона зверталась до служби у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області з метою визначення участі батька у вихованні дитини, встановлення порядку його спілкування з сином. Сільським головою Великокучурівської сільської ради з ОСОБА_3 було проведено бесіду, за результатами якої останній пообіцяв мирно врегулювати це питання шляхом укладення договору, або самостійно звернутись в органи опіки для визначення порядку спілкування з сином, однак ОСОБА_3 , жодної угоди щодо визначення його участі у вихованні дитини так їй і не запропонував, ні до нотаріуса, ні до служби у справах дітей не звертався, а продовжив забирати дитину на декілька днів без погодження з нею та повідомлення місця перебування дитини.

Також вказує, що мали місце неодноразові випадки, коли відповідач самовільно забирав дитину із дитячого садка у робочий час, порушуючи встановлений розпорядок дня, після чого знову зникав із дитиною на декілька днів без можливості встановити їхнє місцезнаходження. Вона приходила по місцю проживання ОСОБА_3 , однак ні його, ні дитини у житлі не було, а згодом їй стало відомо, що чоловік весь цей час з дитиною та своєю співмешканкою проживав в готелі, виїжджав до іншої області та в більшості випадків повертав їй дитину хворобливою.

Зазначає, що 15.07.2025 року вона звернулась з заявою в органи поліції про те, що ОСОБА_3 в цей день о 12:00 годині без будь-якого попередження забрав дитину з ДНЗ № 27, на телефонні дзвінки не відповідав, їх місце знаходження не було відомо і тільки після дзвінка поліції він вийшов на зв`язок та пообіцяв, що наступного дня поверне дитину.

Крім того, зазначає, що батько налаштувує сина проти неї, оскільки трирічний син після зустрічі з ним демонструє нетипову для нього поведінку та висловлювання, які раніше не були притаманні, відмовляється виконувати прохання матері, уникає фізичного контакту та емоційної близькості, яка раніше була звичною, тобто, батько впливає на психіку дитини з метою формування негативного образу матері.

Також зазначає, що батько дитини є психічно не здоровим, оскільки хворіє на посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими проявами у вигляді емоційно-вольової нестійкості зі стійкою інсомнією (F43.1), внаслідок чого визнаний непридатним до військової служби в лавах ЗСУ.

Крім того, вказує, що її батьки постійно отримують від ОСОБА_3 погрози на її адресу, він погрожує її вбити, тому вона дуже боїться за своє життя та життя своїх близьких.

Вважає, що поведінка відповідача створює реальну загрозу стабільності та безпеці сина, викликає у нього психологічний дискомфорт та порушує його звичний режим сну, харчування, відвідування закладу дошкільної освіти.

Зазначає, що вона утримує сина сама, з 29 липня 2025 року працює швачкою у ФОП ОСОБА_6 , де її заробітна плата складає 8000 грн. на місяць, крім того має додатковий заробіток, оскільки надає послуги населенню з ремонту та пошиву одягу, таким чином її місячний заробіток, включаючи заробітну плату, становить 20000 грн.

Вона є здоровою людиною, не перебуває на обліку ні в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, ні в наркологічному диспансері, до кримінальної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання.

Вважає, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 з нею буде відповідати забезпеченню найкращих інтересів дитини.

Посилаючись на викладене просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею - ОСОБА_1 за місцем її проживання.

09.09.2025 року від представника відповідача адвоката С.Гуцуляк до суду надійшов відзив, в якому вона зазначила, що ОСОБА_3 з позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти визначення місця проживання його сина ОСОБА_7 разом з позивачем, оскільки вважає що дитина такого віку повинна проживати з матір`ю, однак не погоджується з твердженнями позивача, викладеними в позовній заяві, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а саме: щодо наявності спорів з позивачем щодо місця проживання сина він ніколи на вважав, що син має жити з ним; щодо використання своїх батьківських прав на шкоду дитині він є свідомим батьком, тому використовує свої батьківські права на користь сину: ходить з ним басейн, їздить в гори, активно займається розвитком сина і таке інше; щодо самовільного утримання дитини декілька днів без повідомлення про місцезнаходження дитини він навпаки постійно звітує про стан дитини та місце його перебування; щодо укладення угоди про визначення його участі у вихованні сина він сам запропонував позивачу подивитися проект договору, надати свої пропозиції та підписати його у нотаріуса; крім того, у дитячому садку до нього ніяких претензій немає щодо порушення ним розпорядку дня; щодо повернення сина в хворобливому стані позивач жодного разу не зверталась за медичною допомогою; доказів того, що вона розшукувала сина у знайомих та родичів не має, як нічим не підтверджено те, що у дитини погіршується психологічний стан після повернення додому; щодо повного утримання сина позивачем це не відповідає дійсності, оскільки він постійно купує дитині все необхідне, на картку позивача перераховує кошти на утримання сина, крім того з нього стягуються аліменти.

30.09.2025 року від представника відповідача адвоката Гуцуляк С.Т. надійшла заява про те, що відповідач не заперечує проти проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір"ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Третя особа - Служби у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області надала суду пояснення, в яких зазначали, що при проведенні неодноразових бесід з позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 помітні напруженні стосунки, де кожен висловлює своє їх бачення, однак, жодних протиріч, щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 з матір`ю, не виникало. При цьому є певні суперечності щодо взяття участі батька у вихованні сина та спілкування з ним, де Службою у справах дітей Великокучурівської сільської ради надавалась допомога в узгодженні дій щодо укладання у письмовій формі нотаріально посвідченого договору. Також зазначали, що на стан відкриття провадження по даній справі обоє батьків не дотримались попередньо встановлених домовленостей між собою, вони не враховують, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а виховання дитини відбувається не лише словами, а й своїм прикладом дій в тій чи іншій ситуації. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечення батька, не заперечують у задоволенні позовних вимог позивача щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 та вважають за доцільне додатково наголосити матері на заборону вчинення перешкод батькові у спілкуванні з сином, взятті участі у його вихованні, а батькові - на узгодження своїх дій щодо участі у вихованні сина, спільного проведення часу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Рендюк Н.В., будучи належно повідомленими про час та місце проведення підготовчого засідання, надали суду заяву, в якій просили провести судове засідання у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, зважаючи на повне визнання позовних вимог відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Гуцуляк С.Т. в судове засідання не з`явилися, адвокат подала до суду заяву, за змістом якої відповідач позовні вимоги визнає, та просить розглянути справу у відсутності відповідача та його представника.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленими про час та місце підготовчого засідання.

Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст. 198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що представником відповідача подано заяву про те, що відповідач не заперечує проти проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір"ю ОСОБА_1 за місцем її проживання, що суд розцінює як визнання позовних вимог, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, 23.04.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, який зареєстровано Чернівецьким міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 409.

З копї свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії рішення Сторожинецького районного суду від 16.10.2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 втсановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки, виданої ЦНАП Великокучурівської сільської ради Чернівецького району 09.06.2025 року № 2099 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , до складу зареєстрованих осіб входять: син ОСОБА_4 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , брат ОСОБА_11 .

З копії акту обстеження матеріально побутових умов від 09.06.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_10 та братом ОСОБА_11 проживають в чотирьох кімнатному житловому будинку АДРЕСА_2 , для життя дитини створені всі необхідні умови, з чоловіком ОСОБА_3 офіційно розлучена та разом з ним не проживає.

З копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про державну реєстрацію прав від 13.05.2011 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_9 .

Відповідно до наказу (розпорядження) № 2 від 29.07.2025 року ОСОБА_1 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_6 на посаду швачки з окладом 8000 грн. на місяць.

З довідки ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 28.07.2025 року вбачається, що у ОСОБА_1 ознак психічного та наркологічного захворювання не виявлено.

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 за останні 3 роки до КНП Великокучурівська АЗПСМ не зверталась за медичною допомогою, хронічні захворювання відсутні, на диспансерному обліку не знаходиться.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ) станом на 25.07.2025 року відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук відсутні.

З характеристики, виданої ЦНАП Великокучурівської сільської ради 16.07.2025 року № 1015 вбчається, що ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_5 , дитина забезпечена усім необхідним, за час проживання в селі зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарг від сусідів до сільської ради не надходило.

З довідки № 119 від 30.05.2025 року, виданої ЗДО (ясла-садок) комбінованого типу № 27 «Берізка» Чернівецької міської ради вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний момент дійсно відвідує даний заклад.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_4 встановлено, що дитина відвідує молодшу групу ЗДО № 27 «Берізка» з 01.02.2025 року, адаптацію пройшов легко, відвідує садочок із задоволенням, позитивний, радісний, навички та знання відповідають віковим нормам, є доглянутою, здоровою та охайною дитиною. Батьки приймають участь в житті групи та садочка.

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 на даний момент є здоровим, періодично з`являється за медичною допомогою у супроводі матері.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З досліджених матерілів справи вбачається, що проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме його здоровому розвитку.

Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позову, не виявлення судом обставин, які б вказували, що задоволення позовних вимог порушуватиме права та інтетеси сторін, малолітньої дитини чи інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. 2, 5, 10, 13, 198, 200, 206. 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача Рендюк Наталя Василівна, до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем її проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя