Справа № 346/1422/25
Провадження № 2/346/1201/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань: Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань суду, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46500 гривень за кредитним договором № 26.04.2023-100001974 від 30.04.2023р. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача полягала в тому, що між позивачем та відповідачем був укладений договір кредитної лінії, зобов`язання за яким позивачем були виконані шляхом видачі кредиту. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за його користування у строки встановлені договором, не виконав. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідач подав заяву в якій вказував, що він являється інвалідом 3 групи та був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період. І оскільки він учасник бойових дій з нього не повинні брати проценти за користування кредитом.

Оцінка суду щодо фактів.

На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 30 квітня 2023 року уклав з ТОВ «Споживчий центр» () договір споживчого кредитування № 26.04.2023-100001974 за яким ТОВ «Споживчий центр» взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у розмірі 12000 грн., а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 42 днів з дня його надання та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та 3 % за один день протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду, сплачувати 240 гривень неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.39-42).

ТОВ «Споживчий центр» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12000 грн. на його поточний рахунок (а.с.19), але у повному обсязі та у строки, передбачені графіком, він не повернув отриманий кредит та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.

Як наслідок, 21 березня 2025 року, ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 24440 гривень з яких: 12000 гривень - це борг по кредиту; 12440 гривень - борг по процентах за користування кредитом (а.с.1-10).

Оцінка суду правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги) та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати виданий кредит та проценти за його користування.

Оцінка суду щодо права.

Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали.

Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, 30 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» уклали по суті договір кредитної лінії за яким ТОВ «Споживчий центр» взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 , грошові кошти (кредит) у розмірі 12000 грн. (а.с. 32-38).

І ТОВ "Споживчий центр", взяті на себе зобов`язання виконав, оскільки перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12000 грн. на її поточний рахунок. (а.с.19).

Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зокрема, за кредитним договором ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 42 днів з дня його надання та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та 3% за один день протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду, сплачувати 240 гривень неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 39-42).

Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).

І виходячи з вказаних, доведених умов кредитування, а також загальної суми сплачених грошових коштів відповідачем, суд згоден із позивачем у тому, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по узятому ним кредиту, оскільки у передбачені умовами договору строк і розмірах, він кредит повністю не повернув.

По кредиту строк його повернення закінчився, і тому, оскільки відповідач узяв 12000 гривень кредиту, якими дійсно скористався (а.с.89-91), він порушив право позивача на повернення кредиту у вищевказаному розмірі, і тому право позивача на отримання вказаних грошових коштів слід захистити шляхом задоволення позову про стягнення з відповідача цих грошових коштів.

А оскільки наявність права вимоги до відповідача на більшу суму не доведено, зокрема на суму ще 6480 грн. - у задоволенні позову в частині стягнення таких грошових коштів слід відмовити.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож оскільки суд задовольнив позовні вимоги тільки частково, а судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.11), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача тільки частково, зокрема у розмірі 1780 грн.13 коп.

Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Споживчий центр» (ідентифікаційний код: 37356833; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за кредитним договором №26.04.2023-100001974 від 30.04.2023 року, яка складає 17960 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень з яких: 12000 (дванадцять тисяч) гривень - це борг по кредиту; 5960 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень - борг по процентах за користування кредитом.

У задоволенні позовних вимог в більшому розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Споживчий центр» (ідентифікаційний код: 37356833; місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133-А) судовий збір у розмірі 1780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень 13 (тринадцять) копійок. У стягненні судового збору у більшому розмірі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2025 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Суддя: Коваленко Д. С.