Провадження № 2/761/6774/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Тихій П.О.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.-

В С Т А Н О В И В:

01.05.2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить: визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 3 місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, в зазначеній квартирі подружжя було зареєстроване, постійно разом проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Але починаючи з 01.02.2001 року до часу смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в іншій, належній подружжю однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , яку вони здавали в оренду і яка ними була продана 02.11.2017 року ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті, 05.05.2006 року склав заповіт, яким заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 позивачці - ОСОБА_1 .

Також позивач зазначає, що вона, будучи людиною літнього віку, одинокою, морально знесиленою та юридично не обізнаною, після смерті чоловіка, добросовісно вважала, що так як чоловік заповів їй частину квартири, то цим самим вона прийняла спадщину, адже вступила в управління та користування майном.

28.03.2025 року позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріус постановою від 28.03.2025 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропущений строк для прийняття спадщини.

А тому так як позивачка вважає, що вона з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, для захисту порушеного права звернулась до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник Київської міської Ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Водночас представник направив до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з копій документів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.1978 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Як зазначила позивач, шлюб не було розірвано.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_2 05.05.2006 року на випадок своєї смерті розпорядився власним майном та склав заповіт за яким належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 .

Постановою від 28.03.2025 року державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Малюга О.А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України)..

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При зверненні до суду з позовом, позивач зазначала, що вона будучи людиною літнього віку, одинокою, морально знесиленою та юридично не обізнаною, після смерті чоловіка, добросовісно вважала, що так як чоловік заповів їй частину квартири, то цим самим вона прийняла спадщину, адже вступила в управління та користування майном. Зазначені обставини вона вважає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зазначені позивачем причини не є поважними для пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач не надала доказів, що вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, враховуючи що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого діючим законодавством строку для прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, варто зазначити, що позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, оскільки вважає, що вона як спадкоємець здійснила дії, що свідчать про прийняття спадщини (проживала зі спадкодавцем, доглядала за майном, фактично вступила в спадщину).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2025 року

Суддя: Н.Г. Притула