ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/7414/23 Головуючий суддя І інстанції ЦЕНДРА Н. В.
Провадження № 22-ц/818/76/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про відшкодування шкоди, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року в складі судді Цендра Н.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Сова» про вчинення зобов`язання згідно договору

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ВК «СОВА» виконати зобов`язання згідно договору відносно ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 09.01.2017 є асоційованим членом ВК СОВА та цього ж дня уклала договір та обрала фінансову програму внесення пайового внеску та отриманих відсотків дивідендів в гривні під №2 «Високодохідна», яка передбачає виплати дивідендів через 10 місяців, тобто 09.11.2017, а повернення паю через 11 місяців, тобто 09.09.2018 та перерахувала гроші у вигляді паю у сумі 3000 грн.

09.03.2017 вона на пропозицію посадової особи ВК «СОВА» подала заяву про збільшення належного їй, як асоційованому члену ВК «СОВА» пайового внеску на суму - 3000 грн. ОСОБА_1 09.04.2017 знову вклала гроші у сумі - 3000 грн. 09.05.2017 вклала гроші у сумі - 3000 грн. 09.05.2017 вклала гроші у сумі - 3000 грн. 09.06.2017 вклала гроші у сумі - 3000 грн. 09.08.2017 вклала гроші у сумі - 3000 грн. 09.09.2017 р. вклала гроші у сумі - 3000 грн. 20.01.2018 вклала гроші у сумі - 3000 грн. та $ 1500 США. ОСОБА_3 сподівалась, що отримує паї та дивіденди у розмірі - 100% від розміру паїв і у строки, які були обумовленні договором, але грошей позивач не отримала. З листопада 2018 працівники ВК СОВА по теперішній час ніяк не намагаються повернути позивачу гроші, вказують йому про наявність проблем з виплатами та запевняли, що найближчим часом виплати будуть поновлені та паї повернуть. Проте, жодних коштів відповідач не повернув.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не прийняв до уваги, що ВК «Сова» не ліквідовано, не знято з реєстрації, не перебуває в процесі припинення, не прийняв заходів до офіційного оповіщення ВК «Сова» про позов.

Вказує, що суд навмисно відмовив у задоволенні клопотання щодо виконання ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2023, отже розглянув справу неповно, не об`єктивно та упереджено. Вказує, що не прийнято до уваги як доказ акт про передачу грошей ВК «Сова».

Вважає, що ВК «Сова» порушив права позивача щодо невиконання зобов`язань, тому позов підлягає задоволенню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При цьому колегія суддів не знайшла законних підстав для задоволення заяви представника апелянта, який просив відкласти судове засідання, оскільки покликання на зайнятість його в іншому судовому засіданні з огляду на завчасне повідомлення його судом апеляційної інстанції про розгляд даної апеляційної скарги, яке він проігнорував та не продемонстрував конструктивної процесуальної поведінки спрямованої на розгляд його скарги впродовж розумних строків, - є необгрнутованим, та свідчить про недобросовісне використання процесуальних прав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції своє рішення мотивував наступним.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про вчинення зобов`язання згідно договору є недоведеними, оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення договірних відносин між нею та відповідачем.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить зобов`язати ВК «Сова» виконати зобов`язання згідно договору відносно ОСОБА_1 , при цьому в позові не вказані реквізити Договору, від якого числа Договір, між ким був укладений Договір, те не зазначено які саме зобов`язання необхідно виконати відповідачу згідно договору відносно ОСОБА_1 . При цьому, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 фізично не підписувала Договір.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76, ч.1ст.81, ст.90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 11 ЦК України:

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються ЗУ «Про кооперацію».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі (ст. 21 ЗУ «Про кооперацію»).

Статтею 14 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Так, ч.ч. 2, 3 с. 26 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів.

В обґрунтування позову позивач подав лише членський квиток на асоційованого члена ОСОБА_1 , на якому мається печатка Виробничого кооперативу «СОВА» для документів, скріншот особистого кабінету у ВК «СОВА» та акт про передачу коштів ВК «Сова».

На переконання колегії суддів цих доказів не вистачає для висновку про виникнення у сторін конкретних зобов`язань, які можна за належною правовою визначеністю ідентифікувати у контексті загальних положень ст. 11 ЦК України з метою їх застосування для з`ясування наявності порушення прав позивачки в межах предмету даного позову у розумінні вказаної норми ст. 4 ЦПК України.

Статтею 26 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що кооперативні виплати - частина доходу, що розподіляється за результатами фінансового року між членами кооперативу пропорційно їх участі в господарській діяльності кооперативу у порядку, визначеному рішенням вищого органу управління кооперативу.

Відповідно до статті 21 ЗУ «Про кооперацію», пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

Акт про передачу коштів ВК «Сова» не є достатнім доказом укладення договору, оскільки не містить необхідних істотних умов договору, якім б надавали можливість суду визначати права та обов`язки сторін цього спору. Крім того він не відповідає вимогам первинного документу, та на ньому відсутній підпис сторони яка прийняла кошти, а саме представника ВК «Сова».

Також Акт містить дані, які суперечать змісту позовної заяви, а саме в Акті від 5 серпня 2017 р. зазначено, що ОСОБА_1 передала особисті заощадження в бухгалтерію Виробничого кооперативу «Сова» - гроші в сумі 38428 грн. та 2550 доларів США. Однак в позовній заяві зазначено, що 1500 доларів США були внесені тільки 20.01.2018 р., та з позову вбачається, що до 20.01.2018 р. долари США ОСОБА_1 не вносились.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача повідомив, що у ОСОБА_1 відсутні квитанції про внесення коштів, оскільки ОСОБА_1 мала контакт з ВК «Сова» тільки через «Електронний кабінет».

Однак в Акті, зазначено, що Акт склали на предмет передачі особистих заощаджень в бухгалтерію Виробничого кооперативу "Сова". Тобто зазначено, що кошти передавались саме в бухгалтерію ВК «Сова», а не через «Електронний кабінет».

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2025 року

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Ю.М.Мальований

О.В.Маміна