Справа № 536/941/25
Провадження №2/524/4442/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчук у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначають, що відповідач ОСОБА_1 22.11.2022 року уклав з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №4174 щодо надання кредиту в розмірі 216 042,49 грн., строк на 60 місяців (до 22.11.2027) зі сплатою процентів.

Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, внаслідок чого, станом на 13.03.2025 року наявна заборгованість у сумі 312 289,18 грн.

Посилаючись на обставини і підстави зазначені у позові просить стягнути з відповідача на користь банка суму заборгованості за кредитом 312 289,18 грн., з яких 203 184,64 грн. - суму залишку простроченого кредиту, 3,14 грн. сума прострочених відсотків, 109 101,40 грн. сума прострочених комісій та судові витрати у сумі 3 747,47 гривень.

Ухвалою судді від 22.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зачепіло З.Я. у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи були належним чином повідомлені, до суду не подали відзив на позов та додаткові пояснення, просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, справу закрити.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 22.11.2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №4174, відповідно до умов якого останній надано в розпорядження кредитні кошти в розмірі 216 042,49 грн., строком на 60 місяців, процентна ставка: 0,001 % річних на строкову заборгованість за кредитом, 56,0 % річних на прострочену заборгованість за кредитом.

Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 22.11.2022 по 21.03.2024 3% від суми кредиту, з 22.03.2024 по 21.06.2025 2Ю5% від суми кредиту, з 22.06.2025 по 21.09.2026 1,5% від суми кредиту, з 22.09.2026 по 22.11.2027 0,925% від суми кредиту.

Крім того, 22.11.2022 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України страхування життя» було укладено договір добровільного страхування життя позичальника, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечить закону і пов`язані з життям застрахованої особи. Вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Як зазначено в п. 4.4 договору страхування та п. 2.1 кредитного договору, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 23 147,41 грн.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №4174 від 22.11.2022 року банк виконав своєчасно та повністю, надавши ОСОБА_1 в розпорядження грошові кошти за договором в розмірі 216 042,49 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку.

В порушення умов договору, ОСОБА_1 зобов`язання належним чином не виконала.

Станом на 13.03.2025 відповідач має заборгованість за кредитним договором №4174 від 22.11.2022 року в сумі 312 289,18 грн., з яких 203 184,64 грн. - суму залишку простроченого кредиту, 3,14 грн. сума прострочених відсотків, 109 101,40 грн. сума прострочених комісій.

В свою чергу, стороною відповідача на час розгляду справи, не надано суду та не спростовано існування заборгованості за кредитним договором №4174 від 22.11.2022 року.

За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно д ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Щодо задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення 109 101 грн. 40 коп.. щомісячної комісїї за обслуговування кредиту договором №4174 від 22.11.2022 року, суд виходить з такого:

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

В пункті 1.2 кредитного договору №4174 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості з 22.11.2022 по 21.03.2024 в розмірі 3 % від суми кредиту, з 22.03.2024 по 21.06.2025 в розмірі 2,5 %, з 22.06.2025 по 21.09.2026 в розмірі 1,5 % від суми кредиту, з 22.09.2026 по 22.11.2027 в розмірі 0,925 % від суми кредиту тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останнього на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов частково.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 438,10 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №4174 від 22.11.2022 у розмірі 203 187,78 грн., з яких 203 184,64 грн. - суму залишку простроченого кредиту, 3,14 грн. сума прострочених відсотків та у повернення сплаченого судового збору 2 438,10 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, )

Відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Рибалка