Провадження № 2/537/1633/2025
Справа № 536/206/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судових засідань Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (місцезнаходження: 36022, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Панянка, будинок 65Б, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенегозбут» яким прохав наступне: 1) визнати незаконним попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202201 від 25.01.2022 року складеного фахівцем ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 та іншим працівникам ТОВ «Полтаваенергозбут» по відношення до нього, як споживача, без рішення суду винесеного в наказному або цивільному провадженні встановлювати розмір заборгованості та надсилати подібні попередження про припинення електропостачання; 2) зобов`язати «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: зобов`язати припинити заборонену агресивну практику, заборонивши ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати йому, як споживачу, постійних повідомлень про заборгованість які ТОВ «Полтаваенергозбут» (його працівники) складає шляхом порушення права на презумпцію невинуватості та шляхом привласнення права судової влади встановлювати розмір заборгованості; 3) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» при реалізації продукції йому, як споживачу; 4) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначити виключно достовірну інформацію про режим роботи Кременчуцького центру обслуговування споживачів з врахуванням перерви на обід (час коли цей центр не працює зі споживачами), за фактичною та реальною адресою: АДРЕСА_2 ; 5) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» надати йому, як споживачу, рахунки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року з достовірною інформацією, згідно вимог чинного законодавства України, а саме в разі якщо відповідач припускає що йому недоплачені кошти вказати недоплату, а в разі переплати вказати переплату коштів; 6) визнати законною його відмову 31.01.2022 року, як споживача, відповідно до ст. 60 Конституції України виконувати незаконні вимоги зазначені в попередженні про припинення постачання електричної енергії № 769 202201 від 25.01.2022 року, а саме сплачувати заборгованості зазначені шляхом посягання працівників ТОВ «Полтаваенергозбут» на судову владу в Україні, незаконно присвоївши собі право встановлювати розмір заборгованості та ще й без наказного провадження; 7) заборонити ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати попередження про припинення постачання електричної енергії в якому б не було вказано про право споживача оскаржити подібне попередження до суду, а також обов`язкового зазначення інформації, що в разі оскарження відключення електропостачання не здійснюватиметься що найменше до остаточного прийняття рішення в суді, а також в разі прийняття рішення на користь споживача в такому разі ТОВ «Полтаваенергозбут» нестиме свою відповідальність за створення та надсилання такого попередження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів » в частині порушення волевиявлення позивача при реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваенегозбут» послуг з постачання електричної енергії шляхом направлення на адресу позивача попереджень про припинення постачання електричної енергії. Крім того, ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог також посилається на порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо надання недостовірної інформації щодо наявної, на їх думку, у позивача заборгованості і що є підставою для притягнення останніх до відповідальності згідно із законодавством та договором.

14.02.2022 ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліною Ж.О. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

13.04.2022 року на адресу суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» та заява про поновлення відповідачу пропущеного процесуального строку на подання відзиву, яка обґрунтована тим, що строк було пропущено у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 24.02.2022 року.

13.05.2022 на підставі розпорядження голови Кременчуцького районного суду Полтавської області № 8 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області, справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду - Автозаводського районного суду міста Кременчука.

13.07.2022 на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука № 5 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду Крюківського районного суду міста Кременчука.

04.08.2022 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання незаконним попередження про припинення електропостачання, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

16.02.2023 постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 04.08.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

20.03.2023 ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Дядечка І.І. справу прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

14.04.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справу повернуто до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

08.03.2024 на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука Обревко Л.О. № 4 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука та неможливістю утворити новий склад суду для судового розгляду, справу було передано до найбільш територіально наближеного до Автозаводського районного суду міста Кременчука Крюківського районного суду міста Кременчука.

26.03.2024 року справа надійшла до провадження Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 року позовна заява ОСОБА_1 передана до провадження судді Зоріної Д.О.

29.03.2024 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області справу прийнято до свого провадження, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

22.10.2024 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача було закрити та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.03.2025 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду на підставі пункту 3 частин 1 статті 257 ЦПК України.

23.06.2025 постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 28.03.2025 про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та письмовими заявами останнього про відмову з`являтися до суду за змістом яких вбачається що позивач був обізнаний про час та місце проведення судового розгляду шляхом отримання поштових повідомлень через членів своєї родини.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» Черевань Л.С. в судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву в якій в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії прохала відмовити, розгляд справи по суті проводити без участі представника відповідача.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи та заяв учасників судового розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 , та за даною адресою відкрито особовий рахунок побутового споживача електроенергії № НОМЕР_1 .

З 01.01.2019 року відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» енергопослуги побутовим споживачам в тому числі і Кременчуцького району надають Акціонерне Товариство «Полтаваобленерго» (оператор системи розподілу) та ТОВ «Енергозбут» (компанія-постачальник).

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.627 ЦК України, з урахуванням положень ст.6 цього Кодексу сторони, є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Також, відповідно до ч.4 ст.46 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Частинами 2, 3 ст.58 цього Закону передбачено, що побутові споживачі та малі непобутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач з-поміж іншого зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів, «Про захист економічної конкуренції», іншими нормативно-правовими актами.

Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією також регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 та Кодексом системи розподілу затвердженого постановою регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 310.

Згідно пп. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п. 4.10, п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно п.п.1,2,8 п. 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливим споживачам, визначених Кабінетом Міністрів України; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

Судом встановлено споживання електричної енергії та наявність відкритого на ім`я позивача ОСОБА_1 особового рахунку, а також сплата за спожиту електричну енергію, що свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Даний факт також підтверджено сторонами під час судового розгляду.

Відповідно до п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

Відповідно до п.п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу електропостачальник (КСР) має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії. Попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

Пунктом 11.5.13 КСР визначено що у разі несплати або неповної оплати за послуги з електроживлення у строки, визначені договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, ОСР надає Користувачу письмовим повідомленням (з позначкою про вручення) попередження про припинення електроживлення.

У разі несплати за послуги з розподілу електричної енергії протягом 5 робочих днів після отримання Користувачем попередження ОСР має право відключити об`єкт Користувача від електричної мережі.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Полтаваенергозбут» (компанією-постачальником) на адресу позивача було направлено попередження про припинення постачання електроенергії від 25.01.2022.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про недотримання відповідачем п.7.5 ПРРЕЕ та п.п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу в частині направлення попередження про припинення постачання електроенергії від 25.01.2022 не уповноваженими на вчинення зазначених вище дій особами, а саме наведеними вище нормативними актами передбачено попередження споживача про відключення від електропостачання виключно оператором системи розподілу яким є АТ «Полтаваобленерго», тоді як зазначені вище дії було виконано ТОВ «Полтаваенергозбут» як постачальником енергії.

Разом з цим, суд вважає недоведеним факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо не надання позивачу як споживачу послуг, рахунків за спожиту електричну енергію за листопад, грудень 2021 року та січень 2022 року, на яку позивач посилається як на підставу для задоволення свої вимог визначених у пункті 5 позовної заяви, оскільки зазначена позивачем обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки була спростована наданими стороною відповідача доказами на підтвердження факту направлення на адресу позивача оспорюваних ним розрахунків.

Вирішуючи питання щодо визнання законності відмови позивача, як споживача послуг, відповідно до ст. 60 Конституції України виконувати незаконні вимоги зазначені в попередженні про припинення постачання електричної енергії № 769 202201 від 25.01.2022 року, а саме сплачувати заборгованості зазначені шляхом посягання працівників ТОВ «Полтаваенергозбут» на судову владу в Україні, незаконно присвоївши собі право встановлювати розмір заборгованості та ще й без наказного провадження, суд виходить з наступного.

З огляду на зміст рішення, порушене право позивача на отримання попередження про відключення складеного, як було встановлено судом, не уповноваженими на вчинення зазначених вище дій особами, було захищено шляхом визнання попередження споживача про відключення від електропостачання від 25.01.20222 незаконним, тоді як вимога останнього щодо законності дій позивача щодо відмови у сплаті заборгованості, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки це є обов`язком позивача як користувача наданими відповідачем послугами.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожно особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, в цивільному суді підлягає захисту не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Як вбачається зі змісту пункту 2,3,4 позовної заяви, ОСОБА_1 звертаючись до суду з вимогами щодо зобов`язання ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушення Закону України «Про захист прав споживачів» в порушення вимог чинного цивільно процесуального законодавства, на думку суду, не обґрунтував, у чому саме полягає порушення його прав і які саме його права як споживача електричної енергії порушено неправомірними, як на думку позивача, діями відповідача.

Крім того, визначений позивачем спосіб захисту у вигляді заборони ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати попередження про припинення постачання електричної енергії зазначеній у пункті 7 позовної заяви, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки надсилання відповідних повідомлень на адресу боржників регламентується Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 та Кодексом системи розподілу затвердженого постановою регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 310.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині визнання незаконним попередження Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» № 769 від 25.01.2022 про припинення постачання електричної енергії домоволодіння позивача, в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити з підстав недоведеності останніх.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (місцезнаходження: 36022, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Панянка, будинок 65Б, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Попередження Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» №769_202201 від 25.01.2022 про припинення постачання електричної енергії домоволодіння споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 визнати незаконним.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя : Д.О. Зоріна

Повний текст судового рішення виготовлено 07.10.2025