Справа №760/4286/25
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

02.10.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Застрожнікової К.С.,

при секретарі судового засідання Комовій Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ганган В`ячеслава Георгійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Ганган В`ячеслав Георгійович , до ОСОБА_3 про стягнення коштів за правом зворотної вимоги (регресу), -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Ганган В`ячеслав Георгійович до ОСОБА_3 про стягнення коштів за правом зворотної вимоги (регресу).

17.03.2025 ухвалою Солом`янського районного суду справу передано на розгляд Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області за підсудністю.

04.07.2025 постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва та передано справу до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

05.08.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

01.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ганган В`ячеслава Георгійовича про забезпечення позову, в якій представник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , заборонити державним реєстраторам, нотаріусам будь-яких нотаріальних округів, акредитованим суб`єктам у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням, обтяженням, передачею в іпотеку, оренду, користування, управління чи вчиненням будь-яких інших правочинів, що спрямовані на зміну або припинення речових прав щодо відчуження нерухомого майна, належного відповідачеві, а також - накласти арешт на грошові кошти відповідача, а також кошти, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансових установах в межах ціни позову.

Заява обґрунтована тим, що між сторонами виник спір, а ОСОБА_1 заявила позовну вимогу про відшкодування грошових коштів у загальному розмірі 120 000 доларів США, відповідач відшкодував позивачці тільки 10 000 доларів США, тому наявні підстава стверджувати про умисне ухилення відповідача від врегулювання спору.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Так, під час розгляду заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ганган В.Г. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за правом зворотної вимоги (регресу), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 120 000 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Заставницького районного суду Чернівецької області від 14.08.2024 у справі № 716/1414/24 між ОСОБА_1 та прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури Ситенком О.Б. затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 00000541 від 26.06.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України. Також, 22.11.2024 вироком Заставницького районного суду Чернівецької області від 14.08.2024 у справі № 716/1414/24 між ОСОБА_3 та прокурором затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 00000541 від 26.06.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 369-2 КК України. Відповідно до встановлених у вироках обставин в частині кваліфікації дій засуджених за ч. 4 ст. 190 КК України у період часу з 08.01.2023 по 21.05.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 250 000 доларів США та розподілили їх між собою. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його заявою було залишено без розгляду. Відповідно до змісту вироку від 14.08.2024 у справі № 716/1414/24 суд, вирішуючи долю цивільного позову, послався на те, що у кримінальному провадженні обставини єдності намірів на вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і заподіяння сукупними діями неподільної шкоди є встановленими та доведеними у зв`язку з чим у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникає обов`язок відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_4 у солідарному порядку у відповідності до ст. 1190 ЦК України. 28.12.2024 позивач відшкодувала потерпілому ОСОБА_4 шкоду у розмірі 240 000 доларів США, у свою чергу відповідач - засуджений ОСОБА_3 частково відшкодував завдану потерпілому шкоду у розмірі 10 000 доларів США. Тож, ОСОБА_1 з моменту відшкодування у повному розмірі шкоди потерпілому ОСОБА_4 за себе та ОСОБА_3 , набула права зворотної вимоги до ОСОБА_3 у розмірі виплаченого відшкодування.

Водночас, ні до позовної заяви позивачки ОСОБА_1 , ні до заяви про забезпечення позову не подано достовірних відомостей, які б вказували, що з боку відповідача по справі вчиняються дії, спрямовані на відчуження належного йому на праві власності рухомого чи нерухомого майна на користь третіх осіб чи його приховування з метою уникнення від виконання рішення суду, яке може бути ухвалено у вказаній цивільній справі.

Крім того, представником позивачки до заяви про забезпечення позову не додано доказів, на підтвердження обставин реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме та рухоме майно, не зазначено його перелік та вартість, не подано доказів наявності у відповідача грошових коштів у готівці чи на рахунках в банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах ціни позову, не подано доказів наявності таких рахунків у відповідача, що не дозволяє суду встановити співрозмірність заходів забезпечення позову, про вжиття яких просить представник позивача, із заявленими позивачкою позовними вимогами.

У зв`язку із викладеним, у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ганган В`ячеслава Георгійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Ганган В`ячеслав Георгійович , до ОСОБА_3 про стягнення коштів за правом зворотної вимоги (регресу), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.10.2025

Суддя К.С. Застрожнікова