Справа № 214/3589/25
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід

02 жовтня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши клопотання адвоката Ковалик М.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Зазначене клопотання було передано для розгляду судді цього суду Попову В.В. 01 жовтня 2025 року протоколом автоматизованого розгляду справи між суддями.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» на суддю покладено обов`язок, з-поміж іншого, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Принцип об`єктивності судді визначено у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, за якими об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 39 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст.40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Отже, в ході вирішення питання про прийняття даного клопотання до свого провадження та призначення його до судового розгляду суддя Попов В.В. прийшов до висновку про необхідність заявити собі самовідвід у якості головуючого по розгляду цього клопотання, оскільки обставини, які будуть зазначені нижче, свідчать про неможливість прийняття до свого провадження та розгляду клопотання в такому складі суду.

Так, цивільна справа за вищевказаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа ОСОБА_3 , перебуває у провадженні судді цього суду Малаховської І.Б. з 28 квітня 2025 року.

Як видно з матеріалів цієї цивільної справи, дане клопотання було додано до позову, про що зазначено у додатках до нього, а відтак, повинно бути розглянуто саме головуючим у справі суддею Малаховською І.Б.

Тому суддя Попов В.В., у провадженні якого вищевказана цивільна справа не перебуває та який з обставинами цієї справи не знайомився, однак, розглядаючи клопотання про забезпечення позову, повинен буде так чи інакше їх досліджувати, що у даному випадку не є доцільним, а отже, керуючись ст. 39 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, заявляє самовідвід від розгляду даного клопотання.

Керуючись ст. 15 Кодексу суддівської етики, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. ст. 36, 37, 39, 40, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попова В.В. про самовідвід задовольнити.

Передати клопотання адвоката Ковалик М.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа ОСОБА_3 , до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.