Справа № 752/7524/25
Провадження № 2/752/5322/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю`Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за надані жилого-комунальні послуги в розмірі 38 953, 41 грн, з яких:

-37 177, 03 грн послуг з постачання теплової енергії;

-421, 64 грн за абонентське обслуговування;

-1 256, 62 грн інфляційних збитків;

-98, 12 грн річних.

05 травня 2025 року представник відповідача - адвокат Римарук Ю.І. звернувся до суду з клопотанням про направлення справи за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл.

Посилається на те, що відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим місцем проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м.Києва.

Підстави для здоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом спору сторін є заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, спір, що виник між сторонами, є спором з приводу нерухомого майна.

Відповідно до постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

За змістом вказаної норми виключна підсудність встановлена для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретними, прямо передбаченими у законі судами.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Виходячи з цього, справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, а тому підстави для її направлення за підсудністю відсутні.

Керуючись ст.ст. 27, 30 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Римарука Ю.І. про направлення справи за підсудністю відмовити.

Ухвала окарженню не підлягає.

Суддя К.В. Машкевич