ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/204/25
У Х В А Л А

"07" жовтня 2025 р.Дарницький районний суду м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

вимоги позивача - про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 р. ОСОБА_1 (далі також - позивачка), від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовомдо ОСОБА_3 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Одночасно з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони вчинення дій щодо розпорядження вказаним майном і його відчуження.

Заява мотивована тим, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Згідно з нормою частини першої статті 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та дійшов висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

За приписами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

За загальним принципом цивільного судочинства, який застосовується і при розгляді заяв про забезпечення позову, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

За змістом статей 77, 78, 79, 80, 89 цього Кодексу докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Предметом заяви про забезпечення позову у цій справі є вимога про накладення арешту на конкретний об`єкт нерухомого майна, яким є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зумовлює необхідність надання доказів належності її відповідачу.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене належним і достатнім доказом належності відповідачу заявленого до арешту об`єкта нерухомого майна могли б бути відповідні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте такого доказу суду не надано.

Що стосується доданої до заяви копії свідоцтва про право власності, то цей документ лише підтверджує, що станом на 18.06.2009 право власності на заявлену до арешту квартиру належало відповідачу, однак у ньому відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про те, що і на даний час відповідач залишається її власником.

Факт реєстрації місця проживання відповідача за адресою заявленої до арешту квартири також не відповідає критерію належності доказів.

Отже ураховуючинедоведеність обставин, які зумовлюють необхідність і можливість застосування заходів забезпечення позову, правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 07.10.2025.