Справа № 497/520/25
Провадження № 2/497/586/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за кожною, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги мотивовані тим, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/3 частині, вони володіли цім будинком, але не оформили право власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 та після її смерті спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 , у зв`язку з чим кожному з них стало належати по 1/2 частини. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину у вищевказаному житловому будинку, яку фактично прийняв, але нотаріально не оформив спадкоємець першої черги за законом рідний син померлого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим йому став належати увесь житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 та після його смерті спадщину прийняли двоє його рідних братів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Кожний з них успадкував по 1/2 частини вище вказаного будинку. За спадкоємцем ОСОБА_7 рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 лютого 2023 року визнано право власності на 1/2 частину у житловому будинку. ОСОБА_3 , який прийнявши спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою, - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину у житловому будинку, яку фактично прийняли вони, позивачі, спадкоємці першої черги за законом дружина померлого ОСОБА_1 та рідна дочка ОСОБА_2 , але нотаріально факт прийняття спадщини оформити не можуть у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. За захистом своїх невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою судді від 11.03.2025 року було відкрито провадження по справі та витребувано у приватного нотаріуса Станєвої В.Б. копію спадкових справ після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім цього з Болградського відділу РАЦС витребувано копію актового запису про народження ОСОБА_3

19.03.2025 року до суду надійшли витребувана судом інформація та копія спадкової справи за №214/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Інформація з відділу РАЦС не надійшла.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року повторно надіслано до Болградського відділу РАЦС ухвалу від 11.03.2025 року для виконання та роз`яснено вимоги ч.6 ч.9 ст. 84 ЦПК України.

02.05.2025 року до суду надійшли витребувані докази.

Надалі, ухвалою суду від 06.08.2025 року у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Витребувана судом інформація надійшла 04.09.2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позовній заяві просили розглянути справу у їх відсутності (а.с.3).

Представник відповідача староста с.Каракурт Болградського району Одеської області Жечева О. надала 18.03.2025 року, на електрону пошту суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та не заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та їх син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №311/02-17, яка видана 06.12.2024 року старостою с.Каракурт Жечевою О. (а.с.26).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст. 3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як вбачається з абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Після смерті батьків: ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12) та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13) їх син, в тому числі за правом спадкування, став єдиним власником спірного домоволодіння.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 06 січня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть №22 від 06.01.2022 року, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на вищевказаний житловий будинок.

Як було встановлено рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року по справі №497/94/23, провадження №2/497/189/23, спадкоємцями ОСОБА_6 є його брати ОСОБА_7 , який оформив свої спадкові права, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав №329957981 сформований 24.04.2023 року (а.с.25) та ОСОБА_3 (а.с.24). Рішення набрало законної сили та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені у цьому рішенні не доказуються при розгляді цієї справи.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 13 липня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть №493 від 13.07.2022 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , які прийняли спадщину: дружина фактом постійного проживання з померлим а момент смерті, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України, а дочка шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України та підтверджується наступними доказами:

- свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , яке видане 28.01.1973 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №5 від 28 січня 1973 року, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_8 одружилися та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.20);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_4 , яке видане 02 березня 1985 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису №6 від 02.03.1985 року, відповідно до якого її батьком вказаний ОСОБА_3 (а.с.21);

- рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2015 року по справі №495/78/15-ц, яким розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_9 ». Рішення набрало законної сили (а.с.22);

- довідкою №289/02-17 від 10.08.2022 року про склад сім`ї, яка видана старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечевою О., відповідно до якої на момент смерті ОСОБА_3 до складу його сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входила тільки дружина ОСОБА_1 (а.с.8);

- заявою ОСОБА_2 за №76 від 21.02.2023 року про прийняття спадщини, з порушенням шестимісячного строку, але відповідно із ст.1272 ЦК України прийнятої нотаріусом зі згоди іншого спадкоємця ОСОБА_1 , яка надала відповідну письмову згоду за №75 від 21.02.2023 року;

- матеріалами спадкової справи №214/2022 щодо майна ОСОБА_3 , заведеною 06.09.2022 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. (а.с.), відповідно до яких тільки дружина та донька звернулися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав.

29 червня 2023 року між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини, до якого увійшли тільки земельні ділянки, щодо частини у житловому будинку спадкоємці в договорі нічого не зазначили, тому спадщина розподіляється між ними порівну по 1/2 частині.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. вих. №930/02-31 від 06.12.2024 року, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті чоловіка та батька, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.34).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218 та 1219 ЦК України визначено що входить до складу спадщини, а саме входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та які права та обов`язки особи не входять до складу спадщини, а саме, те що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270, ч.2 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини..

Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,392,1222,1261,1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца