Справа № 156/735/25
Провадження № 2/156/317/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участю секретаря - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований між нею та ОСОБА_2 шлюб, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2012 між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільних дітей, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє щодо них насильство. Шлюбні відносини остаточно припинились з березня 2025 року та з цього часу не ведеться спільне господарство. Між ними відсутній спір щодо майна, діти будуть проживати з нею. Також, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Бондарчук О.О. подала заяву, в якій просила розглядати справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб 03.03.2012 у виконкомі Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №2.

Згідно з свідоцтвами про народження, сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зі змісту позову вбачається, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відчуття любові один до одного, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться.

Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила залишити їй прізвище « ОСОБА_7 ».

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Суд дійшов висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Оскільки домовленість між сторонами про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачем письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітні діти перебувають на утриманні своєї матері, а також те, що відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування у платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, тому суд приходить до висновку, що у силу ст.182 СК України з відповідача, який є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, слід стягувати аліменти на користь позивача на їх утримання у розмірі 1/2 частин заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору у дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі положень ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем за вимогу про розірвання шлюбу судовий збір у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 80, 84, 112, 115, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.03.2012 у виконкомі Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №2, розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини усіх видів від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Н. Комзюк