ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3888/25

Головуючий у першій інстанції - Діденко А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1598/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючої-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: ОСОБА_1

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (суддя Діденко А.О.), ухвалене у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно перебуває на утриманні ОСОБА_1 . Заяву мотивовано тим, що заявник є батьком малолітнього ОСОБА_3 , який після розірвання сімейних відносин проживає із своєю матір`ю. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2019 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Заявник вказує, що заборгованості зі сплати аліментів він не має. Для отримання відстрочки від призову на військову службу він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у наданні якої йому було відмовлено. ОСОБА_1 вказує, що на теперішній час між ним і колишньою дружиною відсутнє будь-яке офіційне погодження щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, від встановлення факту якого залежить виникнення в нього прав та обов`язків в органах державної влади та який впливає на його інтереси.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що відсутні докази на підтвердження факту перебування дитини на самостійному утриманні заявника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неправильно застосував положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Сімейного кодексу України, оскільки не врахував, що поняття «перебування на утриманні» не обмежується повним утриманням, а включає регулярне виконання батьківських обов`язків, зокрема сплату аліментів. Заявник звертає увагу, що він кожного місяця поштовими переводами сплачує суму коштів, яка є більшою за мінімальну суму для дитини відповідного віку. Вважає, що відмова матері дитини від узгодження порядку участі у вихованні дитини шляхом укладення нотаріальної угоди не може бути підставою для заперечення факту утримання дитини батьком. Фактично ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на відстрочку від мобілізації на військову службу через неможливість в досудовому порядку вирішити це питання і єдиним ефективним способом у даному випадку є саме звернення з відповідною заявою до суду, що, на його думку, не було досліджено судом. Заявник вказує, що суд послався на пункт Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який зазнав змін у травні.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 15 червня 2018 року в Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №844 (а.с.12-13).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2019 року, зокрема стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно (але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), починаючи з 02 квітня 2019 року і до повноліття дитини (а.с.14-15).

02 квітня 2025 року ОСОБА_6 направив на поштову адресу ОСОБА_2 лист-прохання про укладення нотаріального договору між батьками для врегулювання правових аспектів щодо місця проживання та участі у вихованні спільної дитини (а.с.7, 8, 9).

Відповідно до листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові від 29 квітня 2025 року на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі документи відносно ОСОБА_1 , у тому числі щодо стягнення аліментів (а.с.38).

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за результатами розгляду якої комісія ухвалила рішення про відмову, оскільки відсутній договір між батьками про те, з ким буде проживати дитина та участь другого з батьків у її вихованні (стосовно сина ОСОБА_7 ) або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст.315 ЦПК України, визначений додатком 5 ПКМУ-560 (а.с.17).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження можливе лише за умови настання певних юридичних наслідків, тобто якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Необхідність встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 пов`язує з наступним вирішенням питання про отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, заявником не надано доказів на підтвердження факту перебування дитини на утриманні саме ОСОБА_1 і що його утримання здійснюється не за рахунок коштів обох батьків, тобто що дитина перебуває на самостійному утриманні заявника.

Проте, саме той факт, який просить встановити заявник у даній справі (щодо перебування сина на утриманні заявника у зв`язку з добросовісним виконанням останнім обов`язку щодо сплати аліментів), з урахуванням вимог чинного законодавства, не може тягти за собою правових наслідків у вигляді отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації .

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов у цілому правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, однак колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що така відмова грунтується на інших, зазначених вище, підставах. Відповідно оскаржуване рішення суду першої інстанції належить змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 294, 315, 376 ч.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 2 жовтня 2025 року.

Головуючий: Судді: