Справа № 369/6159/24
Провадження № 2/369/5172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву першого заступника керівника Київської обласної прокуратури Андрія СВАТКА про забезпечення позову у цивільній справі №369/6159/24 за позовною заявою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа №369/6159/24 за позовною заявою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення.

У жовтні 2024 року першим заступником керівника Київської обласної прокуратури Андрієм СВАТКОМ було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:1026, :03:001:1042, :03:001:1043, :03:001:1048, :03:001:1049, :03:001:1041, :03:001:1040, :03:001:5966, які на праві власності належать ОСОБА_1 , а також заборонити проведення на вказаних ділянках будь-яких будівельних та земляних робіт.

Заяву обґрунтовано тим, що аналізом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що після пред`явлення вищевказаного позову, відповідачем здійснено дії, направлені на поділ та об`єднання існуючих земельних ділянок.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0938 за заявою ОСОБА_1 від 16 квітня 2024 року поділена на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1023 площею 0,1 га та з кадастровим номером :03:001:1024 площею 0,1576 га.

Надалі, земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1023 та з кадастровим номером :03:001:1024 за заявою ОСОБА_1 від 20 травня 2024 року № 533 об`єднані у земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1028 площею 0,2576 га.

У свою чергу, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1028 на підставі заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2024 року № 597 поділена на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1048 площею 0,1441 га та з кадастровим номером :03:001:1049 площею 0,1135 га.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:5967 за заявою ОСОБА_1 від 10 квітня 2024 року № 1683 поділена на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1026 площею 0,1195 га та з кадастровим номером :03:001:1027 площею 1,807 га.

У подальшому земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1027 на підставі заяви ОСОБА_1 від 20 травня 2024 року № 536 поділена на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1042 площею 0,14 га та з кадастровим номером :03:001:1043 площею 1,667 га.

Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1007 на підставі заяви ОСОБА_1 від 20 травня 2024 року № 534 поділена на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1040 площею 0,1 га та з кадастровим номером :03:001:1041 площею 0,5647 га.

Таким чином, як зазначає заявник, виникла необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:1026, :03:001:1042, :03:001:1043, :03:001:1048, :03:001:1049, :03:001:1041, :03:001:1040, :03:001:5966 із забороною вчиняти дії з розорювання, проведення земельних робіт, а також знищення зелених насаджень на них, що має на меті відновлення та запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів дійного власника таких земель - Українського народу в особі уповноваженого органу (Київської обласної державної адміністрації).

Подальші дії щодо поділу чи об`єднання земельних ділянок, угоди щодо розпорядження ними на користь фізичних чи юридичних осіб можуть ускладнити розгляд справи через необхідність залучення інших осіб, або, навіть, пред`явлення нового позову, зміни судочинства, а також ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме земельних ділянок, на які необхідно накласти арешт.

При цьому, застосування зустрічного забезпечення не доцільне, оскільки накладення арешту не завдасть збитків відповідачу ОСОБА_1 , а утримання від подальшої зміни якісних характеристик земельної ділянки не вимагає несення ним додаткових витрат.

Захід забезпечення позову, про який йдеться у заяві є співмірним із заявленими позовними вимогами та забезпечує збалансованість інтересів сторін, також він є засобом тимчасового характеру та має на меті збереження існуючого становища до ухвалення судового рішення у справі та набрання ним законної сили для забезпечення можливості ефективного поновлення прав держави в особі позивача.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення ст. 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Представник позивача просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:1026, :03:001:1042, :03:001:1043, :03:001:1048, :03:001:1049, :03:001:1041, :03:001:1040, :03:001:5966, які на праві власності належать ОСОБА_1 , а також заборонити проведення на вказаних ділянках будь-яких будівельних та земляних робіт.

На підтвердження права власності надає суду довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394292309 від 10 вересня 2024 року, № 394297242 від 10 вересня 2024 року, № 394294581 від 10 вересня 2024 року, № 394304823 від 10 вересня 2024 року, № 394305032 від 10 вересня 2024 року, № 394306871 від 10 вересня 2024 року, № 394307065 від 10 вересня 2024 року, № 394307410 від 10 вересня 2024 року, № 394308065 від 10 вересня 2024 року, № 394308493 від 10 вересня 2024 року, № 394309281 від 10 вересня 2024 року, яке підтверджує право власності ОСОБА_1 на момент формування вказаних довідок.

Станом на день подання заяви про забезпечення позову відомості щодо перебування вказаного майна у власності ОСОБА_1 відсутні.

А відтак, суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, доказів долучених до заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви першого заступника керівника Київської обласної прокуратури Андрія СВАТКА про забезпечення позову у цивільній справі №369/6159/24 за позовною заявою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА