Справа № 606/1333/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем його майна за законом є його дочка ОСОБА_1 , за заявою якої була заведена спадкова справа. Його дружина ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким заповіла майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема і на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач звернулась із заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батьків, однак державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.08.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлений судом строк усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.09.2025 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві вона просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.12.1989, виданого виконавчим комітетом Соколівської сільської Ради народних депутатів, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, що складається з 2-ох членів, головою якого є ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 246 від 24.10.1989.

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільською області від 03.07.2025 за № 214, копії погосподарської книги, станом на 1991-1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відносився до колгоспного типу двору та у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 , її чоловік ОСОБА_2 . ОСОБА_1 станом на 1987 рік вибула на навчання.

Згідно копії довідки-характеристики на будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , від 27.06.2025, виданого Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації, загальна площа вищевказаного житлового будинку 120,7 кв.м., з якої житлова 75,1 кв.м, рік побудови 1939.

Відповідно до висновку про вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , станом на 23.07.2025 становить 166600 (сто шістдесят шість тисяч шістсот) грн.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/2 частки житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.11.2021, виданого виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Соколів, Тернопільського району, Тернопільської області.

Заповіту на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 за життя не склав. Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 18.07.2025 за №1153/02-31 після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №97/2022 за заявою дочки померлого ОСОБА_1 . Його дружина ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини за законом. Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 18.07.2025 за №1154/02-31, 20.09.2022 за реєстровим №240 Золотниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області було складено та посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 на ОСОБА_1 на належне майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.12.2024, виданого виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Соколів, Тернопільського району, Тернопільської області.

Після її смерті відкрилась спадщина.

З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданих державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 18.07.2025 за №1153/02-31, №1154/02-31, слідує, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак нотаріус не може видати ОСОБА_1 свідоцтво на право власності за законом та заповітом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що право власності зареєстроване за колгоспним двором, що складається з двох членів, головою якого була ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зістаттею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно достатті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Дочка померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 , спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та успадкувала належний батькам житловий будинок з надвірними будівлями.

Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність належної державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності по 1/2 частці будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування 1/2 частки за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та в порядку спадкування 1/2 частки за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Золотниківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), місцезнаходження: село Золотники, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Суддя А.В.Мельник