Провадження № 2/127/4910/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №7429590 від 20 травня 2024 року в сумі 17470,75 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7429590, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 договору. Відповідно до умов договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі пов`язанні з виконання цього договору. Позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію передбачену ч. 2 ст. 12 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних». Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою» є невід`ємною частиною договору. Крім того, ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору.

11 січня 2024 року між позивачем та ТОВ «Маніфою» було укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. З реєстру боржників №9 від 11 грудня 2024 року до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року слідує, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17470,75 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6160,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 5810,75 грн сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань штрафних санкцій. Вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором позики №7429590 від 20 травня 2024 року в сумі 17470, 75 грн, а також судових витрат.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 7429590, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5500,00 грн, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, строком на 80 днів з 20 травня 2024 року до 08 серпня 2024 року, який складається з розрахункових періодів визначених розрахунком. Тип позики довгострокова. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка, фіксована 0,01000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього договору. Базова процентна ставка, фіксована 1,50000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору. Основна процентна ставка, фіксована: 1,50000 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього Договору. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п.п.2.2-2.5 договору позики).

Відповідно до п. 10.1.5 договору позики, підписуючи договір позичальник підтверджує, що вивчила та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 3.1 - 3.2 договору позики, умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду (за розрахунком, затвердженим сторонами при укладенні договору або, у разі наявності, затвердженим сторонами при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики): у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою відповідно до встановленого в розрахунку за договором позики графіку нарахування процентів, при цьому значення акційної процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку позики, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду. У разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо пролонгації позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою відповідно до встановленого в розрахунку графіка нарахування процентів, при цьому значення базової процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду, визначеного договором/відповідною додатковою угодою щодо продовження строку позики. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки. Після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.4.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

Відповідно до п. 3.4, п. 3.5 договору позики, повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з графіком, визначеним розрахунком. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума зараховується позикодавцем у наступній черговості, за винятком випадків, передбачених п. 4.4. цього договору: у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування позикою; у другу чергу - прострочена до повернення сума позики; у третю чергу - проценти за користування позикою; у четверту чергу - сума позики.

Згідно п. 4.1-4.3 договору позики позичальник чи позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку. Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей договір позики. Укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики можливе виключно за ініціативи позичальника, шляхом попередньої оплати суми нарахованих станом на дату такого платежу процентів та подальшим обранням опції в особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики. Після опрацювання такої ініціативи позичальника товариство направляє позичальнику (шляхом розміщення в особистому кабінеті) для вивчення та підписання відповідну додаткову угоду, яка підписується позичальником із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Відповідно до п. 6.1 - 6.2 договору позики за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, а також передбачену цим договором. За кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі: 12,00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00% від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Додаток №1 до договору позики №7429590 від 20 травня 2024 року містить розрахунок відповідно до якого сума позики 5500,00 грн, сума нарахованих процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду 16,50 грн, всього до сплати 5516,50 грн. Крім того, містить графік обов`язкових платежів, який передбачає кількість днів у розрахунковому періоді - 80, сума позики за договором 5500,00 грн, проценти за користування позикою 429, 00 грн, реальну річну процентну ставку 107 % та загальну вартість позики 5929, 00 грн.

Даний договір та розрахунок до нього підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «f59648».

Також 20 травня 2024 року відповідач електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «d15344» підписала паспорт позики, який містить інформацію про основні умови надання кредиту коштів у позику з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики та інше.

18 червня 2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору позики №7429590 від 20 травня 2024 року, згідно умов якої сторони погодили продовжити строк позики, шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.

З п.2 додаткової угоди слідує, що сума позики станом на дату укладення додаткової угоди 5500,00 грн. Строк користування позикою за цією додатковою угодою до 06 вересня 2024 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата повернення позики 06 вересня 2024 року. Загальні витрати за позикою в межах дії цієї додаткової угоди 2887,50 грн. Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою: базова процентна ставка, фіксована 1,50000% на день, застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; основна процентна ставка, фіксована 1,50000% на день, застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою; денна процентна ставка за цією додатковою угодою становить 0, 65625% та розраховується за наступною формулою (288, 50 грн/5500, 00 грн)/80 днів х 100).

Додатком №1 до цієї додаткової угоди, зокрема є Графік нарахувань процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою, відповідно до якого сума позики 5500,00 грн, сума нарахованих процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду 2475,00 грн, всього до сплати 7975,00 грн. Крім того, містить графік обов`язкових платежів, який передбачає кількість днів у розрахунковому періоді - 80, сума позики за договором 5500,00 грн, проценти за користування позикою 2887, 50 грн, реальну річну процентну ставку 8695 % та загальну вартість позики 8387, 50 грн.

Додаткова угода №1 до договору позики №7429590 від 20 травня 2024 року та додаток №1 до неї підписані ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «t66904».

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт ТОВ «Маніфою» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

До договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року сторони вносили зміни шляхом укладення додаткової угоди №10 від 11 грудня 2024 року (а.с.23).

Згідно п.2 додаткової угоди №10 до договору факторингу №11-01/20024 від 11 січня 2024 року, в якості ціни продажу згідно з реєстром боржників №9 від 11 грудня 2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 1911320, 78 грн.

Факт оплати фактором ціни продажу права вимоги згідно з реєстром боржників №9 підтверджується платіжною інструкцією №569 від 11 грудня 2024 року (а.с.25).

11 грудня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників №9 до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року (а.с.24).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №9 до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором позики №7429590 від 20 травня 2024 року на суму 17470,75 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6160,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 5810,75 грн сума заборгованості за відсотками на прострочену позику (а.с.26).

Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаним договором позики, що підтверджується дослідженими доказами.

Позичальник неналежно виконує умови договору позики.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за період з 20 травня 2024 року по 06 вересня 2024 року становить 17470,75 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11970,75 грн - заборгованість за відсотками (6160, 00 грн заборгованість за відсотками за користування позикою, 5810, 75 грн заборгованість за відсотками на прострочену позику) (а.с.27).

Визначаючись з розміром заборгованості суд враховує, що сторони продовжували строк кредитування. Відповідно до умов договору, з урахування додаткової угоди до нього, позика надавалася строком до 06 вересня 2024 року. Сторони погодили, що проценти за користування позикою нараховуватимуться за базовою та основною процентною ставкою 1,50000% в день, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 6160,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що п.6.2 договору позики також передбачено нарахування відсотків за кожен день неправомірного користування позикою/її частиною, які нараховуються на прострочену позику в розмірі: 12,00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00 % від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».

Згідно розділу 1 договору «Терміни й визначення, що використовуються в договорі» проценти на прострочену позику проценти від суми позики, що нараховуються за неправомірне користування позичальником позикою/ її частиною (у разі прострочення здійснення обов`язкового платежу). Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що нарахування відсотків на підставі п.6.2 договору позики є мірою відповідальності позичальника за користування позикою понад строк, що відповідає положенням ст.625 ЦК України (розмір процентів визначений договором за таке прострочення).

Разом з тим, суд зважає, що за змістом п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків на прострочену позику в розмірі, встановленому в договорі, є безпідставним.

Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №7429590 від 20 травня 2024 року в сумі 11660,00 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6160, 00 грн- сума заборгованості за відсотками.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2020,89 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 259, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за договором позики №7429590 від 20 травня 2024 року в розмірі 11660,00 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6160,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, а також 2020,89 грн судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: