Справа № 296/4274/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пшегалінській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 у травні 2023р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків завданих внаслідок ДТП у розмірі 166459,34 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказує, що 30.10.2022р. ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом КТM990 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням під час здійснення обгону, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_2 , після чого виїхав на смугу для зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом FORD д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена доказами долученими до матеріалів справи.

Крім того, на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти. Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану. Розмір душевних страждань позивач оцінює у 10 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача матеріальний збиток завданий дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 166459,34 грн., згідно розрахунку: 290350,11 грн. (вартість збитків заподіяних пошкодженням автомобілю) + 3500,00 грн. (вартість проведення звіту) + 10000,00 грн. (моральна шкода) 137390,77 (відшкодовано МТСБУ) = 166459,34 грн.

У відзиві від 04.12.2023р. ОСОБА_4 вказує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 та сплати позивачем виконавцю ремонту суми ПДВ. Також не надано актів виконаної роботи щодо проведеного ремонту, видаткових накладних, чеків на підтвердження витраченої позивачем суми.

Відповідач стверджує, що сума завданої шкоди має бути перерахована та з урахуванням сплаченого страхового відшкодування різниця становить 104568,25 грн. і розраховується наступним чином: 290350,00 грн (сума згідно із звітом про оцінку транспортного засобу) 48391,69 грн. (нарахована сума ПДВ) 137390, 77 грн. (сума виплачена позивачу МТСБУ) = 104568,25 грн.

Також відповідач зазначає, що після ДТП він неодноразово звертався до ОСОБА_1 з метою домовленості, щодо виплати відшкодування збитків та моральної шкоди. Разом з тим, факт завдання позивачу моральної шкоди не підтверджено належними доказами. Враховуючи вищезазначене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представником позивача 18.03.2025р. подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 суму збитків у розмірі 56712,15 грн. з розрахунку: 290350,11 грн. (вартість збитків заподіяних автомобілю) + 3500,00 грн. (вартість проведення звіту) + 10000,00 грн. (моральна шкода) 137390,77 (відшкодовано МТСБУ) - 109747,19 грн. (вартість пошкодженого в результаті ДТП автомобіля) = 56712,15 грн.

Від представника позивача ОСОБА_3 08.05.2023р. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також від ОСОБА_2 неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність останнього про розгляд справи.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником транспортного засобу «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 (а.с. 28).

Відповідно до нотаріально завіреної довіреності від 02.08.2022р. ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 користуватись, продати, здати в оренду належній останній транспортний засіб «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 . Довіреність діє до 02.08.2025р. (а.с. 29).

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023р. у справі № 295/2284/23 встановлено, що 30.10.2022р. за адресою: м.Житомир, вул. Соснова, 94, водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом КТМ990 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням під час здійснення обгону, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з Renault д.н.з. НОМЕР_5 , який рухався попереду, після чого виїхав на смугу для зустрічного руху де допустив зіткнення з т/з FORD д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, а ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність. Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9).

Згідно звіту № 259 про оцінку автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 від 04.04.2023р. матеріальний збиток, завданий власникові в результаті пошкодження при ДТП складає 290350,11 грн. (а.с. 10-26).

Встановлено, що МТСБУ на рахунок ОСОБА_1 перераховано страхове відшкодування в загальному розмірі 137390,77 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 01.05.2023р. (а.с. 27).

Відповідно до звіту № 68 про оцінку автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 від 18.01.2025р. ринкова вартість транспортного засобу пілся ДТП складає 109747,13 грн. (а.с. 124-131).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Нормами чинного ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст.1187 ЦК України)

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправні поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2022р. за адресою: м.Житомир, вул. Соснова, 94, водій ОСОБА_2 керуючи мотоциклом КТМ990 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням під час здійснення обгону, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_5 , який рухався попереду, після чого виїхав на смугу для зустрічного руху де допустив зіткнення з транспортним засобом FORD д.н.з. НОМЕР_3 , користувачем якого на праві нотаріально завіреної довіреності від 02.08.2022р. є ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, а ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023р. у справі № 295/2284/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9).

В подальшому, 04.04.2023р. проведено оцінку автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 та згідно звіту № 259, встановлено, що: ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження становить 290350,11 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 392085,73 грн. Отже завданий власникові в результаті пошкодження при ДТП матеріальний збиток складає 290350,11 грн. У такому випадку, відновлювати транспортний засіб економічно недоцільно (а.с. 10-26).

Встановлено, що МТСБУ на рахунок ОСОБА_1 перерахувало страхове відшкодування в загальному розмірі 137390,77 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 01.05.2023р. (а.с. 27).

Відповідно до результатів проведеного звіту № 68 про оцінку автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 , від 18.01.2025р., ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 109747,13 грн. (а.с. 124-131).

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи, що відновлення автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 після ДТП економічно недоцільно, такий вважається фізично знищеним.

Відповідно до п. 30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Підсумовуючи вищезазначене, встановлено, що: ринкова вартість транспортного засобу «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_3 , до ДТП становить 290350,11 грн.; МТСБУ в межах страхової відповідальності виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 137390,77 грн.; ринкова вартість транспортного засобу після ДТП складає 109747,13 грн. Отже, сума завданої матеріальної шкоди згідно розрахунку: 290350,11 грн. - 109747,13 грн. = 180602,98 грн.

Враховуючи, що МТСБУ виплатило позивачу 137390,77 грн. страхової виплати, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою завданої шкоди та страховою виплатою, що становить 43212, 21 грн. (180602,98 грн. - 137390,77 грн.).

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Представник позивача стверджує, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди пов`язаної із ушкодженням його майна. Моральна школа заподіяна позивачу та його родині, оскільки пошкоджений автомобіль був основним засобом пересування для позивача та його родини. Крім того, у зв`язку пошкодження транспортного засобу, останньому довелося на певний час відмовитися від запланованих поїздок. А тому моральна шкода завдана діями відповідача оцінюється у сумі 10000,00 грн. та включає у себе порушення звичайного способу життя та негативного впливу на стан здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зокрема суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, а саме характер моральної шкоди, спричиненої позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також негативні наслідки, які є суттєвими, приносили біль остатньому, що безумовно змінило звичайне життя позивача.

Представник позивача лише посилається на те, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 було спричинено моральної шкоди. При цьому будь яких доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я, суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що пред`явлений до стягнення з ОСОБА_2 розмір моральної шкоди 10 000,00 грн., є надмірно завищеним.

На думку суду, виходячи із принципу розумності, виваженості і справедливості сума моральної шкоди має складати 5 000,00 грн., що буде відповідати обставинам справи, а саме обсягу моральних страждань, що стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди, з вини відповідача.

Також, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 вартість проведеної оцінки автомобіля № 259 від 04.04.2023р., що була сплачена позивачем згідно квитанції у розмірі 3500,00 грн.

Враховуючи, що доказів на підтвердження зазначених витрат, а саме квитанції на суму 3500,00 грн., стороною позивача не надано, суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги.

Відносно вимоги представника позивача про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Відповідно до змісту позовної заяви, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Однак, адвокатом Якимчуком О.М. в обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не надано договору про надання правової допомоги, доказів на підтвердження того, що правова допомога була надана в межах цивільної справи, не надано детального опису виконаних робіт, доказів сплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Крім того, в матеріалах справи відсутній акт про виконання робіт, який складається між виконавцем та клієнтом, який би підтверджував вид надання правової допомоги та їх вартість.

За вказаних обставин, суд вважає недоведеними заявлені витрати в сумі 12000,00 грн. на правничу допомогу, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1665,00 грн.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76-91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43212,21 грн. майнової шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1665,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак