УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого-судді - Букіної О.М.

при секретарі -Черчукан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ), стугувач: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК»,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , у зв?язку із закінченням виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1936 виданого Солом?янським районним судом м. Києва 23.07.2002;

зобов?язати Солом?янський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві ЦІМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2002 у справі № 2-1936 було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва заборгованість у сумі 2 188,57 грн. Рішення набрало законної сили та на підставі виконавчого листа № 2-1936 від 23.07.2002 було передано до виконання.

У межах виконавчого провадження постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції від 25.09.2002 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 .

Борг було повністю погашено, що підтверджується листом Відділу ДВС від 04.02.2007 №5240, яким зазначено про виконання рішення суду у повному обсязі та про закінчення виконавчого провадження постановою від 28.03.2006 на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим арешт, накладений постановою від 25.09.2002, не було знято, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав та інших реєстрів від 08.10.2020 №227372391, сформованим державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори.

Скаржник звернулася до Солом`янського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ із заявою про зняття арешту з квартири № 13 за зазначеною адресою, однак листами від 29.12.2022 № 177496 їй відмовлено з мотивів закінчення трирічного строку зберігання виконавчих проваджень і знищення відповідних матеріалів, а також відсутності ухвали суду про зняття арешту.

З огляду на викладене просить суд задовольнити скаргу.

11.06.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 13.06.2025 скаргу, залишено без руху надавши скаржникам 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

11.07.2025 від представника заявника на вимогу ухвали суду від 13.06.2025 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.07.2025 скаргу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

01.09.2025 від представника скаржника надійшла заява про долучення доказів до якої додає лист від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в якому повідомляється, що станом на 28.07.2025 за квартирою АДРЕСА_1 за послугу по утриманню будинків та прибудинкової території відсутня.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 та її представник не з`явилися.

02.09.2025 судом отримано заяву від представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Бодян О.Ю, в якій просила проводити судовий розгляд даної справи без її участі та участі скаржника. Позов підтримують в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник або інша уповноважена особа Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась. Про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином. Причини неявки суду невідомі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2002 Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 2-1936 було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва заборгованості у сумі 2 188,57 грн.

Рішення набрало законної сили та на підставі виконавчого листа № 2-1936 від 23.07.2002 було передано до виконання.

25.09.2002 у межах відкритого виконавчого провадження постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 .

28.03.2006 постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням рішення суду, що підтверджується листом Відділу ДВС від 04.02.2007 № 5240.

08.10.2020 витягом з Державного реєстру речових прав та інших реєстрів № 227372391, сформованим державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, підтверджено, що арешт, накладений постановою від 25.09.2002, з квартири № 13 не було знято.

29.12.2022 Солом`янський відділ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ листом № 177496 відмовив заявнику у знятті арешту з зазначеної квартири, пославшись на закінчення трирічного строку зберігання виконавчих проваджень, знищення відповідних матеріалів та відсутність ухвали суду про зняття арешту.

Так, відповідно до ст.ст. 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як відомо з матеріалів справи виконавче провадження відкрите державним виконавцем під час дії Закону № 606-XIV.

28.03.2006 постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону №606-XIV від 21 квітня 1999 року) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншогооргану посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до пункту 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, в редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, - якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин всі арешти, які пов`язані з виконавчим провадженням, яке закривається, мають бути скасовані.

У своїй скарзі скаржник зазначає, що накладений виконавцем арешт на майно порушує її конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, закріплене у ст.41 Конституції України.

Виходячи зі змісту п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 (справа №204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувачу не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18).

Суд вважає, що відмова виконавчої служби у скасуванні арешту через знищення матеріалів виконавчого провадження, не може свідчити про законність відмови у скасуванні такого арешту та про доцільність збереження арешту протягом більше, ніж 20 років, з моменту його накладення.

Враховуючи те, що арешт накладено за постановою саме виконавчої служби, то саме на цей орган покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій.

Враховуючи, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення, виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених фактичних обставин, суд вважає за необхідне визнати оскаржувану бездіяльність неправомірною і зобов`язати орган державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявників) шляхом зняття арешту з майна боржника.

Разом з тим, вимоги скарги щодо зобов`язання Солом"янський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центральне міжрегіональне управління МЮ (м.Київ) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки скасування обтяження речових прав здійснюється державним реєстратором на підставі судового рішення.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 259-261, 268, 352, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ), задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Солом"янського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центральне міжрегіональне управління МЮ (м.Київ) щодо незняття арешту з 1/4 частини квартири №13 , що належиь ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Солом"янський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центральне міжрегіональне управління МЮ (м.Київ) зняти арешт з 1/4 частини квартири №13 , що належиь ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині поданої скарги, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 08.09.2025.

Суддя: О.М. Букіна