ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8176/25 Справа № 183/7037/23 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В., Никифоряка Л.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року позов задоволено.

Із вказаним судовим рішенням не погодилася відповідачка та подала апеляційну скаргу, яка надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2025 року апеляційна скарга була залишена без руху для доплати судового збору. Для усунення зазначених недоліків апелянту було надано десять днів з дня отримання копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2025 року.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху двічі направлялась на адресу вказану в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , однак повернулась із відміткою АТ «Укрпошта» про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

В частині 1 ст. 131 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Однак, до апеляційного суду від ОСОБА_1 інформації стосовно зміни її місця проживання не надходило. Крім того відповідачкою не зареєстровано електронний кабінет та не надано суду електронної пошти, як альтернативного засобу зв`язку із нею.

У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України , і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 року по справі №0870/8014/12 зазначив, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Із вказаного слідує, що апеляційним судом вжиті заходи для скерування ОСОБА_1 ухвали про залишення без руху її апеляційної скарги, однак, вона двічі не була вручена скаржнику з незалежних від суду причин, таким чином ухвала апеляційного суду від 31 липня 2025 року належним чином направлена апелянту, однак, у визначений судом строк вимоги ухвали не виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У ч.6 ст. 357 ЦПК України зазначено, що питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки до теперішнього часу апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, а в суду не має підстав для прийняття апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, вона визнається неподаною та підлягає поверненню.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанїі» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Подавши апеляційну скаргу ще у червні 2025 року, ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився та засоби щодо прискорення процедури слухання справи не використовує.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, особа має право повторно звернутися до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ч.3 ст. 185, ч.2, 6 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року, вважати неподаною та повернути апелянту.

Цивільну справу №183/7037/23 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: