Справа № 527/2294/25
провадження 2/527/1081/25
06 жовтня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Олефір А.О.,
з участю секретаря судового засідання Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/2294/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», яка подана представником позивача Літовченко Ольгою Олександрівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28 липня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 14.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 14.05.2023-100001152. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн; строком на 56 днів з дати його надання, а саме до 08.07.2023; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період") Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх платежів (частини кредиту, нарахованих процентів, комісії) нарахованих на дату платежу, та закінчується в день поточного чергового періоду. Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім першого чергового періоду та періоду "Економ". Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Трекінгу відстеження поштових відправлень та Рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на 13:00 год 28.08.2025 повернулися до суду не вручена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та на 15:00 год 06.10.2025 не вручена відповідачу.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подав.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 14.05.2023 року ОСОБА_1 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку до кредитного договору № 14.05.2023-100001152 (далі Заявка), за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у сумі 6000 грн (п. 2); строком на 56 дні (п.3); дата повернення кредиту 08.07.2023 (п.4). Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання (надалі «первинний період») (п.5); черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період"). Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх платежів (частини кредиту, нарахованих процентів, комісії) нарахованих на дату платежу, та закінчується в день поточного чергового періоду (п.6). Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ" (п. 7). Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім першого чергового періоду та періоду "Економ" (п.8).
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С178 (а.с.10-24).
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається із Заявки, позичальник ОСОБА_1 зазначив реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: 5168-75ХХ-ХХХХ-9063.
Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у розмірі 6000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 6000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 4787,91 грн суми заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
Судом із досліджених доказів встановлено, що за кредитним договором (оферти) № 14.05.2023-100001152 від 14.05.2023 відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6000,00 грн.
Крім того, судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановленому договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 4787,91 грн суми заборгованості за відсоткамиє законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 900,00 грн комісії, суд зазначає наступне.
Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено судом, пунктом 10 Договору комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги те, що у кредитному договорі ТОВ «Споживчий центр» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця пов`язані з видачою кредиту, а також пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, суд дійшов висновку, що положення п. 10 Кредитного договору № 14.05.2023-100001152 від 14.05.2023 є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 900,00 грн комісії до задоволення не підлягає.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2,19,76-81,89,133,141,258,259,263-265,268,273, 280-282, 352 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити частково.
6000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту,
4787,91 грн заборгованість за процентами,
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2235,87 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).
Суддя А.О. Олефір