Справа № 272/14/23
провадження № 6/0285/72/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………...Літвин О. О.,

секретаря………………………Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»

про заміну сторони виконавчого провадження,

у цивільній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 25.09.2025 звернувся до суду із заявою про заміну сторони первісного стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (далі по тексту ТОВ «Будинок Комфорту») на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі за текстом ТОВ «Свеа Фінанс»).

Зазначає, що до останнього перейшло право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Будинок Комфорту», зокрема борг ОСОБА_1 , а тому набуло статусу нового кредитора.

В заяві представник заявника Владко Р. О. просив слухати справу за його відсутності.

Первісний стягувач ТОВ «Будинок Комфорту» свого представника до суду не направив.

Боржник ОСОБА_1 до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений як рекомендованим листом за місцем проживання, так і шляхом відправлення SMS-повідомлення згідно п.2 Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 №28. Також, інформація про дату судового засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі Судової влади України, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень ні боржник, ні первісний стягувач не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України). Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також це невід`ємна складова права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач (особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ) і боржник (особа, яка зобов`язана відповідати за виконавчим документом внаслідок заяви стягувача).

Питання заміни сторони у справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями ст.55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена ст.442 ЦПК України. В силу останньої та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За вимогами ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу.

Заміна будь-якого учасника справи носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч.1 ст.2 ЦПК України в межах стадій судового процесу.

Верховний Суд України у своїх постановах від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11, від 27.08.2020 у справі №804/536/18 та від 16.06.2021 у справі №0417/7776/2012 виснував, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою в процесуальному правонаступництві стягувача, оскільки без процесуального правонаступництва правонаступник у матеріальних правовідносинах позбавлений можливості отримати виконавчий лист на виконання рішення суду та здійснити захист своїх порушених прав шляхом виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2023 Новоград-Волинським (теперішня назва Звягельським) міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення по справі №272/14/23 за позовом ТОВ «Будинок комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна №018 від 03.05.2021.

Рішення набрало законної сили 07.03.2024.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду, станом на 02.10.2025 виконавчий лист у справі про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди майна №018 від 03.05.2021, не видавався.

Відповідно до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 року ТОВ «Будинок комфорту» відступило право вимоги за договором №018 від 03.05.2021 року новому кредитору ТОВ «Росвен Інвест Україна».

ТОВ «Росвен Інвест Україна» 25.03.2024 змінило назву на ТОВ «Свеа фінанс», на підтвердження чого надано копію рішення єдиного учасника.

Згідно витягу з реєстру Боржників до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 зазначені відомості щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №018 від 03.05.2021.

Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу. Останнім є операція з переуступки першим кредитором прав вимоги боргу третьої особи другому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу першому кредиторові.

За своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на встановлену ст.204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку ст.215 ЦК України презумпцію правомірності укладеного договору факторингу, такий договір у розумінні ст.ст.11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст.204 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 у справі №916/2286/16.

Таким чином, згідно договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 ТОВ «Свеа фінанс» замінило ТОВ «Будинок комфорту», як стягувача, у зобов`язаннях по договору оренди майна, в погашення заборгованості по якому прийнято рішення суду, на підставі якого в подальшому буде стягуватись заборгованість з ОСОБА_1 .

Вибуття первісного стягувача і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача, оскільки новий стягувач без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має право звернутись до органу виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа за рішенням суду в даній цивільній справі не пропущений, а заявником надано достатні, належні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього прав вимоги за договором оренди майна (правонаступництва), суд приходить переконання про обґрунтованість вимог заяви, а тому вона підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258-261, 351, 354, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача (сторону позивача) Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» ()

на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ()

у справі №272/14/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу №018 від 03.05.2021 на загальну суму 76659,53 грн.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя О. О. Літвин