ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Опанасюка С.П., представника відповідача 2 - Остащенко О.М. розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», ОСОБА_3 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41903994 від 05.07.2018 року, прийняте державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанною Мирсаєтівною щодо державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» () на групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на момент звернення стягнення ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» на іпотечне приміщення 03 липня 2018 року та на момент його наступного продажу на користь ТОВ «ПФМ АКЦЕНТ» 23 липня 2018 року, ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не було діючим кредитором у зобов`язанні. Також позивач посилається на те, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, яка має погоджуватися з власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на іпотечне майно у позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності. У підтвердження цієї позиції позивач звертається до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №653/2857/17, у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 11 червня 2020 року у справі № 914/953/19, від 29 серпня 2023 року у справі № 910/3867/19.

Як стверджує позивач іпотекодержатель зобов`язаний надати державному реєстратору документ про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ним (наведене слідує з правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2024 року у справі №201/15228/17), а тому підставою для скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки є порушення іпотекодержателем вимог законодавства при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і до таких порушень належить, зокрема, ненадання експертної оцінки предмета іпотеки на день його відчуження.

Всупереч наведеному, ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» не подавало державному реєстратору погоджену з боржником ОСОБА_2 експертну оцінку ринкової вартості іпотечного приміщення як ціни набуття права власності на нього.

Таким чином, державний реєстратор Вітько М.М. при прийнятті оскаржуваного рішення 41903994 від 05 липня 2018 року не дотримався вимог статей 13, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та пунктів 57, 61 Порядку № 1127 від 25 грудня 2015 року (у редакції станом на дату спірних правовідносин).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

23 травня 2025 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/19278/24 за цим позовом за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 03 липня 2025 року.

13 червня 2025 року представник відповідача 2 - адвокат Остащенко О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечення відповідача проти позову ґрунтуються на тому, що у справі № 296/10422/18, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, господарський суд досліджував правовідносини за договором про відкриття кредитної лінії від 24 жовтня 2008 року № 575-005/08Ф, тобто за іншим основним зобов`язанням, ніж у цій справі № 753/19278/24, яке було забезпечено іншим договором іпотеки, де предметом іпотеки виступило інше приміщення (магазин) загальною площею 650,70кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_2 . Правовідносини, які є предметом цієї справи, випливають із кредитного договору від 24 жовтня 2008 року №575-006/08Р, за умовами якого Ольшанська отримала у АКБ «Правекс Банк» кредит на загальну суму 350000,00 дол. США та у забезпечення виконання цього основного зобов`язання передала в іпотеку за договором іпотеки № 575-006/08Р нежилі приміщення (група нежилих приміщень №1-2 кафе Піцерія) загальною площею 112,50 кв.м, які знаходяться у АДРЕСА_1 . Крім того, обставини встановлені господарським судом у справі №296/10422/18 стосуються іншої особи, а саме ТОВ «ФІРМА ПОЛІСЬКІ ЗОРІ».

Відповідач вказує, що у справі № 753/21023/18, судові рішення у якій про відмову позивачу у позові залишені без змін Верховним Судом, вже надана правова оцінка обставині наявності у ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» прав кредитора за кредитним договором від 24 жовтня 2008 року №575-006/08Р та іпотекодержателя за договором іпотеки №575-006/08Р. Натомість у справі № 296/10422/18 надана правова оцінка іншим зобов`язанням за іншим кредитним договором та договором іпотеки, а саме за договором про відкриття кредитної лінії від 24 жовтня 2008 року №575-005/08Ф.

Щодо подання державному реєстратору документ про експертну оцінку предмета іпотеки відповідач стверджує, що на виконання статті 37 Закону України «Про іпотеку» та пункту 3.2.2.4 Договору Іпотеки № 575-006/08Р, за замовленням ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Пальчинськая і Партнери» провело незалежну експертну оцінку, що підтверджує «Звіт про оцінку майна від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008», який було розроблено у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та у відповідності до національних стандартів. Термін дії зазначеного звіту встановлено у 6 місяців від дати оцінки.

Тобто, на момент вчинення реєстраційної дії звіт про оцінку майна від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008 був чинним, що не спростовано позивачем.

Факт проведення, надання та чинності оцінки майна, яка була проведена на замовлення ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», підтверджено судовими рішеннями, які є преюдиційними при вирішенні цієї справи.

Зокрема, у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у справі № 753/21023/18, яке набрало законної сили, судом встановлено, що відповідач (ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал») здійснив оцінку ринкової вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності, яка відповідно до звіту експерта про оцінку майна від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008 становила 1 500 000,00 грн., що за вимогами чинного законодавства та умовами Іпотечного договору і є безпосередньо ціною придбання іпотекодержателем у власність предмета іпотеки.

Отже, твердження, що станом на дату реєстрації права власності на спірне майно (предмет іпотеки) за ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», товариство не було кредитором за кредитним договором і не володіло правом вимоги за ним, проаналізовано та повністю спростовано висновками судів у справах № 753/21023/18; № 295/4526/14; № 296/7004/18, рішення в яких набрали законної сили.

Насамкінець відповідач вважає, що звернення позивача із позовом у цій справі порушує принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до остаточності судових рішень між тими самими сторонами, якими вже вирішено спір щодо правомірності дій державного реєстратора у спірних правовідносинах.

30 червня 2025 року від представника відповідача 2 - адвоката Остащенко О.М. надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

01 липня 2025 року представник позивача - адвокат Опанасюк С.П. подав заяву про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 16 липня 2025 року.

16 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 11 вересня 2025 року, а 11 вересня року - на 24 вересня 2025 року..

Представник відповідача-1 у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав.

У судовому засіданні 11 вересня 2025 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд на підставі частини другої статті 222 ЦПК України залишив без розгляду клопотання позивача про долучення доказів.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 була власником групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

24 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк», з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 575-006/08Р від 24 жовтня 2008 року було укладено договір іпотеки № 575-006/08Р, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку Акціонерному комерційному банку «Правекс Банк» належне їй майно, а саме: групу нежилих приміщення № 1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок укладання договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 13 березня 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки №575-006/08Р від 24 жовтня 2008 року.

26 червня 2018 року між TOB «ФК «Фінтайм Капітал» (первісний кредитор) та ОСОБА_4 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 2606/18, за змістом якого ОСОБА_4 відступлено право грошової вимоги, що належить TOB «ФК «Фінтайм Капітал» на підставі договору купівлі-продажу №13032018/3 від 13 березня 2018 року.

Як вбачається зі змісту Договору про відступлення права вимоги № 2606/18 від 26 червня 2018 року та Акту приймання-передачі прав до цього договору ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» одночасно відступило на користь ОСОБА_4 права вимоги як за Договором про відкриття кредитної лінії № 575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року, так і за кредитним договором № 575-006/08Р від 24 жовтня 2008 року, виконання зобов`язань по якому забезпечено іпотекою групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі застереження в іпотечному договорі, зареєструвавши 03 липня 2018 року за собою право власності на предмет іпотеки - групу нежитлових приміщень № 1-2 кафе піцерія (в літ А) загальною площею 112,50 м.кв., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана дія оформлена рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41903994 від 05 липня 2018 року, прийнятим державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанною Мирсаєтівною.

За договором купівлі-продажу від 23 липня 2018 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» продало, а ТОВ «ПФМ АКЦЕНТ» купило вищевказане приміщення у свою власність, а 01 серпня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В за реєстровим №3003, ТОВ «ПФМ АКЦЕНТ» відчужило вищевказане приміщення на користь ОСОБА_3 .

Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом ОСОБА_3 є власником спірного приміщення.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач посилається на те, що Господарським судом Житомирської області розглядалась справа № 296/10422/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ПОЛІСЬКІ ЗОРІ» до державного реєстратора Житомирської обласної філії Комунального підприємства «Центр державно реєстрації» Житомирської області Яцюти Андрія Владиславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ВЗАЄМОДОПОМОГА», за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 26 вересня 2023 року у справі № 296/10422/18, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду, з-поміж іншого встановлено, що:

- ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не надало доказів наявності у нього права вимоги за кредитним договором № 575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року до боржника та іпотекодержателя як було заявлено у вимозі до них щодо усунення порушень. ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не довело своє право на зазначену у вимозі чи іншу суму, а відтак своє право на набуття права власності на спірне нерухоме майно.

- станом на дату вчинення реєстраційної дії щодо державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» на предмет іпотеки ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не було кредитором за кредитним договором №575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року і не володіло правом вимоги за ним, оскільки ще раніше - 26 червня 2018 року продало право вимоги за зазначеними зобов`язаннями іншій особі фізичній особі ОСОБА_4 , а отже не довело своє право на зазначену у вимозі чи іншу суму, а відтак своє право на набуття права власності на спірне нерухоме майно.

Правильність встановлених обставин підтвердив Касаційний господарський суд Верховного Суду у постанові від 15 травня 2024 року по даній справі.

Позивач зазначає, що зі змісту Договору про відступлення права вимоги № 2606/18 від 26 червня 2018 року та Акту приймання-передачі прав до цього договору слідує, що ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» одночасно відступило на користь ОСОБА_4 права вимоги як за Договором про відкриття кредитної лінії № 575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року, так і за кредитним договором № 575-006/08Р від 24 жовтня 2008 року, забезпеченим договором іпотеки № 575-006/08Р від 24 жовтня 2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Як передбачено частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на дату проведення державної реєстрації права власності), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового акта (подібні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 910/2164/18, постанова Касаційного господарського суду від 08 липня 2019 року по справі №908/156/18).

З огляду на викладене, висновки господарських судів у справі № 296/10422/18 про те, що ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не було кредитором за кредитним договором №575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року і не володіло правом вимоги за ним, оскільки ще раніше - 26 червня 2018 року продало право вимоги за зазначеними зобов`язаннями іншій особі фізичній особі ОСОБА_4 , а отже не довело своє право на зазначену у вимозі чи іншу суму, а відтак своє право на набуття права власності на спірне нерухоме майно, не є обов`язковими для суду під час розгляду цієї справи.

Водночас у контексті цих доводів позивача, суд зауважує, що вони вже були предметом дослідження і оцінки судом та рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №753/21023/18 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько М.М., ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», треті особи: АТ «Правекс Банк», ТОВ «ПФМ Акцент», ОСОБА_3 , відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , у якому вона просила визнати протиправними дії державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанни Мирсаєтівни щодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» права власності на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальна площа 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати відповідне рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанни Мирсаєтівни, індексний номер: 41903994 від 05 липня 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року в справі № 753/21023/18 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року залишено без змін

Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року залишив без змін вказані судові рішення, зазначивши, що внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 13 березня 2018 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки від 24 жовтня 2008 року № 575-006/08Р.

Верховний Суд у цій справі також відхилив доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» на час вчинення реєстраційної дії не мало права вимоги, оскільки відступило таке право фізичній особі ОСОБА_4 , вказавши, що 13 березня 2018 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» набуло право вимоги до позивача за кредитним договором у сумі 471 267,02 дол. США та право вимоги за договором іпотеки, і маючи заборгованість у сумі 471 267,02 дол. США відступило 26 червня 2018 року ОСОБА_4 право вимоги лише в частині 411 267,02 дол. США, залишивши собі право вимоги за кредитним договором в частині 60 000,00 дол. США та право вимоги за договором іпотеки.

Як передбачено частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на дату проведення державної реєстрації права власності) , у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц).

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з пунктом 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Отже, пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

З огляду на викладене, Порядок № 1127 не передбачав, що звіт про оцінку предмета іпотеки входить до переліку документів, необхідних для подання державному реєстратору. Вимога щодо подання державному реєстратору такого звіту була доповнена до Порядку № 1127 лише 26 лютого 2020 року.

У цій частині позивач стверджує, що ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» не подавало державному реєстратору погоджену з боржником ОСОБА_2 експертну оцінку ринкової вартості іпотечного приміщення як ціни набуття права власності на нього, а тому таке порушення вимог законодавства при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. Наведене також свідчить, що державний реєстратор Вітько М.М. при прийнятті оскаржуваного рішення 41903994 від 05 липня 2018 року не дотримався вимог статей 13, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та пунктів 57, 61 Порядку № 1127.

Як слідує зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у справі № 753/21023/18, судом встановлено, що відповідач ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» здійснив оцінку ринкової вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності, яка відповідно до звіту експерта про оцінку майна від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008 становила 1 500 000,00 грн., що за вимогами чинного законодавства та умовами Іпотечного договору і є безпосередньо ціною придбання іпотекодержателем у власність предмета іпотеки.

Суд апеляційної інстанції у № 753/21023/18, відхиляючи відповідні доводи позивача вказав, що звіт про оцінку від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008 виготовлено у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У вказаному звіті зазначено термін його дії - 6 місяців, тобто, на момент вчинення реєстраційної дії звіт був чинним.

Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у цій справі зазначив, що доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про неотримання повідомлення в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» спростовуються матеріалами справи. Так, згідно з цією постановою Суду, приватним нотаріусом Гембарською С. І. у свідоцтві про передачу заяви засвідчено факт передання позивачу зазначеної вимоги та звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Пальчинськая і Партнери» від 18 травня 2018 року, яким визначено ринкову вартість предмета іпотеки - групи нежилих приміщення № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв. м, в розмірі 1 500 000,00 грн. Вимога була вручена позивачу 30 березня 2018 pоку, про що зроблено відмітку кур`єром ТОВ «Експрес Мото Україна» у накладній № 6688-28188.

За наслідками перегляду судових рішень у справі № 753/21023/18 Верховний Суд дійшов висновку, що посилання в касаційній скарзі на порушення порядку проведення реєстраційної дії з державної реєстрації не заслуговують на увагу, оскільки реєстрацію нерухомого майна державний реєстратор Київської філії КП «Реєстрація нерухомості» Вітько М. В. провела відповідно до положень частини третьої статті 13 та 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 9 статті 129 Конституції України, пунктом 7 частини третьої статті 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення визначена основною засадою судочинства

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» (Zheltyakov v. Ukraine, заява №4994/04, § 42-43)).

Враховуючи викладене, а також те, що дотримання порядку проведення реєстраційної дії з державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) вже було предметом розгляду судами у справі № 753/21023/18, суд відхиляє посилання позивача на викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №201/15228/17 висновок щодо необхідності надання іпотекодержателем державному реєстратору документу про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ним.

На думку суду зміна підходів у правозастосуванні зі спливом майже трьох років не є тією обставиною суттєвого та неспростовного характеру, яка б допускала перегляд остаточного судового рішення у спорі між сторонами щодо правомірності проведення реєстраційної дії з державної реєстрації права власності.

Крім цього, як слідує з пункту 9.3.4 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №201/15228/17, «під час нового розгляду справи, на виконання вказівок Верховного Суду, суд апеляційної інстанції витребував матеріали реєстраційної справи та з`ясував, зокрема те, що у цій справі немає відомостей щодо оцінки іпотечного майна, як того вимагає стаття 37 Закону № 898-IV».

Натомість за обставинами цієї справи і це підтверджено судовими рішення у справі № 753/21023/18 ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» здійснив оцінку ринкової вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності і звіт про оцінку від 18 травня 2018 року № FS01-180518-008 виготовлено у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У вказаному звіті зазначено термін його дії - 6 місяців, тобто, на момент вчинення реєстраційної дії звіт був чинним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36; нежиле приміщення 45г, 1 група приміщень, ідентифікаційний код 40424878);

Відповідач-2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК