РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3008/25

01 жовтня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

з участю секретаря судового засідання Забейда А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Європейської агенції з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за договором позики №76823559 в розмірі 21300 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №№76823559, за яким остання отримала позику.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №22 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 21300 грн., з яких: 6000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15300 грн. сума заборгованості за відсотками.

Зазначає, що всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає частково в сумі 6300 грн.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №76823559 (а.с.6-7).

Відповідно до п. 1-2 вказаного Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики - 6000 грн. 00 коп., строк позики (строк Договору) - 30 днів, процентна ставка (базова) 2,5 %, дата надання позики - 14 жовтня 2023 року, дата повернення позики - 12 листопада 2023 року.

Встановлено, що договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №76823559 та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором були підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ef6v18Lfzx.

Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, був укладений Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с.9-11).

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та невід`ємною частиною цього Договору.

До Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року приєднані Додаток №1 Реєстр боржників, Додаток №2 Акт прийому-передачі Реєстру боржників, Додаток №3 Повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, Додаток №4 Акт прийому-передачі Документації, Додаток №5 Форма надання інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді, Додаток №6 Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді.

28 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, була укладена Додаткова угода №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якої внесено зміни до п.1.3. Договору (а.с.12).

13 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, була укладена Додаткова угода №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якої сторони домовилися викласти п.9.1 в новій редакції: 9.1 Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. (а.с.13).

11 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, була укладена Додаткова угода №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якої сторони домовилися про продаж/купівлю реєстру боржників №22 від 11.04.2024 (а.с.14).

11 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №22 від 11 квітня 2024 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.15).

Згідно витягу з Реєстру боржників №22 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, який підписано Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки по Договору позики №76823559 в розмірі 21300 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками - 15300 грн. (а.с.17).

Як слідує з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №76823559 від 14.10.2023, за період з 14.10.2023 по 11.04.2024, станом на 11.04.2024 року заборгованість відповідачки склала 21300 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 16800 грн. (а.с.40).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, судом встановлено, що 14.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №76823559. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою.

Первісний кредитори виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідачка умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає за договором №76823559 в розмірі 21300 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі вищедослідженого судом договору факторингу, набула права грошової вимоги до відповідачки по вказаному договору позики, а відтак з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за вказаним договором, однак суд не може погодитися з нарахованими відсотками за користування кредитними коштами.

Як вбачається з договору позики №76823559 від 14.10.2023, сторони погодили, що кредитні кошти надаються відповідачці в сумі 6000,00 грн. на строк в 30 днів тобто з 14.10.2023 по 12.11.2023 (а.с.6-7)

Із зазначеного вбачається, що строк дії договору сплив 12.11.2023.

Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що строк дії договору позики №76823559 від 14.10.2023 було продовжено.

Окрім того, з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором вбачається, що відповідачкою 07.11.2023 було оплачено частину заборгованості в сумі 1500 грн. (а.с.18-19).

Враховуючи вищенаведе, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором позики №76823559 від 14.10.2023 в межах строку кредитування, з урахуванням оплаченої частини боргу в сумі 6300 грн. (6000 грн. тіло кредиту + 1800 грн. відсотки за користуванням кредитом 1500 грн. оплачена сума кредиту).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення 895,60 грн. (6300*3028/21300) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Європейської агенції з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Європейської агенції з повернення боргів» (, місце знаходження м.Київ, вул.Симона Петлюри 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за договором позики №76823559 від 14.10.2023 в розмірі 6300 (шість тисяч триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Європейської агенції з повернення боргів» (, місце знаходження м.Київ, вул.Симона Петлюри 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місце знаходження м.Київ, вул.Симона Петлюри 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 06.10.2025.

СуддяО. С. Цвіркун