Справа № 522/4661/25
Провадження № 2/522/4415/25
УХВАЛА

29 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гресько Б.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ярмоловича Олексія Євгеновича про закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «KENT STEAM SHIPPING COMPANY LTD» ДО ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій.

Підготовче засідання по справі призначено на 29 вересня 2025 року.

22 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника відповідача адвоката Коряка Олександра Васильовича про закриття провадження у справі, у якому заявник просив закрити провадження у справі.

24 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли заперечення представника позивача адвоката Рогозного Ігоря Михайловича на клопотання про закриття провадження у справі, у якому заявник просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

У підготовче засідання, призначене на 29 вересня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити. Представник відповідача підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Клопотання про закриття провадження мотивовано тим, що підставою для визнання судом територіальної підсудності справи Приморському районному суду м. Одеси була Угода про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року, засвідчена копія якої додана представником позивача до позовної заяви. Заявник вказує, що відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України, представник позивача адвокат Рогозний І,М. підтвердив своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення відповідність копії угоди про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року оригіналу, який знаходиться у нього. 16 вересня 2025 року у підготовчому засіданні на вимогу суду представник позивача надав для огляду оригінали доказів: контракт найму від 25.10.2024 року та додаток №1 до Контракту найму, при цьому, оригінал угоди про внесення змін до Контракту найму від 25.10.2024 року представником позивача до суду не надано. Тому, враховуючи те, що представником позивача не надано оригіналу угоди, на підставі якої визначено територіальну підсудність Приморському районному суду м. Одеси, а відповідач заперечує підписання такої угоди, заявник просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає судовому розгляду на території України.

У запереченні на клопотання представник зазначає про те, що зазначені доводи не відповідають дійсності, оскільки, угодою про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року сторони погодили підсудність справ Приморському районному суду м. Одеси. При цьому, оригінал угоди було надано позивачем в форматі PDF-файлу разом із відповіддю на відзив.

Відповідно до стаття 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статті 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75-77 Закону).

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Частиною першою статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що у п.12.1 Договору (з урахуванням угоди про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року) визначено, що сторони контракту домовилися та підтверджують, що будь-які збитки та шкода судну, компанії та роботодавцю, пов`язані із порушенням контракту, а також стягнення штрафних санкцій здійснюється відповідно до положень контракту в Приморському районному суду м. Одеси.

На копії Угоди про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року, який додано до позовної заяви представником позивача проставлена відмітка: «Згідно з оригіналом», наявна дата проставлення відмітки 06.03.2025 року та підпис представника позивача.

Зазначене свідчить про те, що наданий позивачем документ відповідає оригіналу, який знаходиться безпосередньо у нього.

16 вересня 2025 року у підготовчому засіданні представник позивача надав для огляду оригінали доказів: контракт найму від 25.10.2024 року та додаток №1 до Контракту найму, при цьому, оригінал угоди про внесення змін до Контракту найму від 25.10.2024 року представником позивача до суду не надано.

Представник позивача пояснив, що такий документ був підписаний відповідачем безпосередньо, далі відсканований на направлений для підписання іншій стороні. У запереченні на клопотання про закриття представник позивача посилається на те, що оригінал документу був поданий представником позивача разом із відповіддю на відзив.

Дійсно, до відповіді на відзив додано документ із назвою «Угода про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавств.

Проте, документ, що доданий до відповіді на відзив із назвою «Угода про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року» не підписаний електронним цифровим підписом учасників справи, а тому, підстави вважати, що зазначений документ є оригіналом відсутні.

Більше того, відповідач заперечує факт підписання зазначеного документу.

Тому, з урахуванням того, що оригінал Угоди про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року, якою визначено підсудність саме Приморському районному суду м. Одеси відсутній, а факт його підписання заперечується відповідачем, суд вважає, справа дійсно не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Проте, посилання представника відповідача у клопотання про закриття провадження у справі на те, що справа взагалі не підсудна судам України є хибним з огляду на наступне.

Так, дійсно, у п.11 Контракту найму від 25.10.2024 року визначено, що до цього контракту застосовуються положення діючого законодавства країна прапора судна.

Проте, зазначеним положенням визначено виключно право держави, що дія зазначеного контракту врегульована правом держави прапора судна, яке в тому числі підлягає застосуванню під час вирішення спору між учасниками справи.

В той же час, юрисдикція спору визначена у п.12 Контракту найму від 25.10.2024 року, де вказано, що будь-яка суперечка, що виникла в процесі дії цього контракту, яке не може бути вирішена мирним шляхом може бути передана до суду.

При цьому, у зазначеній статті не визначено, суд якої країни повинен розглядати справу, що стосується спору між сторонами контракту.

Тому, суд вважає, що підлягають застосуванню загальні норми Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.03.2025 року №1188161, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане свідчить про те, що відповідач має на території України зареєстроване місце проживання, що спростовує посилання представника відповідача у клопотанні про закриття провадження на те, що справа не підсудна судам України.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Як вже було встановлено, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.03.2025 року №1188161, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в межах Комунарського району міста Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід також зауважити, що в силу ст. 378 ЦПК України, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У статті 32 ЦПК України вказує на те, що не допускаються спори між судами про підсудність.

Тому, враховуючи те, що позивачем не надано оригіналу угоди про внесення змін до контракту найму від 25.10.2024 року, а відповідачем заперечується факт підписання такої угоди, беручи до уваги той факт, що умовами контракту найму від 25.10.2024 року в його первісному вигляді не визначено територіальну підсудність справи будь-якому із судів, суд керуючись п.2 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» та враховуючи наявність у відповідача зареєстрованого місця проживання на території України вважає, що підстави для розгляду цивільної справи №522/4661/25 Приморським районним судом м. Одеси відсутні та доходить до висновку про те, що справа підлягає передачі за підсудністю, на розгляд до територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя (69104, м.Запоріжжя, вул.Європейська, буд.7).

Керуючись ст.ст. 131, 210, 223, 247, 255-256, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ярмоловича Олексія Євгеновича про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Матеріали цивільної справи №522/4661/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «KENT STEAM SHIPPING COMPANY LTD» ДО ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій передати за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передачу справи №522/4661/25 на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 03 жовтня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.