справа № 492/332/24
провадження № 2-о/492/12/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

присяжних Куйтуклу Г.В., Боза Д.П.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

встановив:

Заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила суд визнати недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити над нею опіку, призначивши заявницю опікуном, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , яка доводиться донькою заявниці, є інвалідом з дитинства першої «А» групи безстроково, оскільки хворіє на хронічну психічну хворобу та їй встановлено діагноз: «Тяжка розумова відсталість, резидуально-органічного ґенезу, недорозвиненість мовлення» внаслідок перенесеної хвороби енцефаліту. В силу свого психічного захворювання ОСОБА_1 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та нагляду, тому з метою забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, виникла необхідність у визнанні її недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились, але до суду від них надійшла заява, в якій просили суд про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, адвокат Биков Д.Ю., у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Представниця заінтересованої особи Виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти вимог заяви, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення вимог заяви по суті, дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження також справи про визнання фізичної особи недієздатною (пункт 1 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (а. с. 10), відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є ОСОБА_1 , заявниця у справі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 2 від 17 січня 2020 року (а. с. 8-9).

ОСОБА_1 , заявниця у справі, та ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2014 року, виданим Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, Витягом з реєстру територіальної громади від 09 лютого 2023 року (а. с. 5-6, 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , заявниця у справі, є матір`ю ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна та вони проживають разом.

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 880490 від 08 січня 2024 року, ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства першої «А» групи безстроково та потребує постійного стороннього догляду (а. с. 12).

Відповідно до висновку ЛКК № 3 від 09 січня 2020 року; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду з інвалідністю 1 чи 2 № 4/32 від 08 січня 2024 року, за рівнем обмеження самообслуговування; обмеження здатності самостійного пересування, до орієнтації, до спілкування, контролювати свою поведінку, ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, потребує постійного стороннього догляду (а. с. 13, 23).

Як вбачається з виписок з медичних карт стаціонарного хворого № 5517 від 16 листопада 2006 року, № 638 від 09 лютого 2007 року, № 6561 від 26 жовтня 2007 року, № 5906 від 01 жовтня 2010 року, № 1059 від 21 лютого 2014 року, ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, перебувала на лікуванні в Одеській обласній дитячій клінічній лікарні (а. с 14-15, 16, 17, 18, 19).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 188 від 18 березня 2025 року, виданого Одеською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_1 , відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Тяжкої розумової відсталості резидуально-органічного ґенезу» та за своїм психічним станом: не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; не може особисто дати пояснення по суті справи у судовому засіданні (а. с. 107-108).

Відповідно до положень статті 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і у порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Положення статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або з будь-яких інших підстав, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина 1 статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_1 недієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог частини 1 статті 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а частиною 1 статті 300 ЦПК України регламентовано, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 4 статті 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, оскільки саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною, є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Відповідно до подання Виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням № 133 від 01 липня 2024 року, ОСОБА_1 , заявниця у справі, може бути призначена опікуном її доньки ОСОБА_1 (а. с. 67-69).

Обмежень, передбачених статтею 64 ЦК України, щодо призначення заявниці опікуном на підставі наданих суду доказів судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою не залишати безправною ОСОБА_1 , яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві, її опікуном необхідно призначити ОСОБА_1 , заявницю у справі, оскільки у судовому засіданні не встановлено обмежень щодо її призначення опікуном.

Вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Згідно з частиною 5 статті 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно з частиною 6 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, тому з метою дотримання зазначеної вимоги, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Беручи до уваги, що вимоги заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про визначення строку дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною у два роки.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення дворічного строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною (частина 7 статті 300 ЦПК України).

На підставі статей 30, 39, 40, 41, 60, 63 ЦК України, керуючись статтями 2, 3, 4, 7, 12, 19, 76-83, 95, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 295, 296, 299, 300, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.

Встановити над ОСОБА_1 опіку. Опікуном ОСОБА_1 призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, пов`язані з провадженням наявної справи, віднести на рахунок держави.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною визначити два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявниці, органу опіки та піклування, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 300 ЦПК України.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, а також органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано протягом строку оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.

Присяжні: Куйтуклу Г.В.,

Боз Д.П.