РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №568/1294/25

Провадження №2/568/476/25

06 жовтня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Авентус Україна» адвокат Ушакевич М.П. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 07 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладений договір за №8642553 про надання споживчого кредиту в електронній формі у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, і відповідно до умов цього договору позикодаець зобов`язався передати позичальнику кредитні кошти у сумі 15000,00 гривень строком на 360 днів, за умови виконання позичальником графіку платежів та інші зобов`язання у повному обсязі та в строки/терміни, що визначені договором. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 .

Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 15000,00грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої надано позичальником та міститься в реквізитах Договору кредиту. В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №8642553 від 07.01.2025 року, заборгованість відповідача становить 33000,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 15000,00 грн.; заборгованості по відсотках 18000,00 грн.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 33000,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., та судові витрати в розмірі 105,00 грн.

Ухвалою судді від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи встановлено, що 07 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір за №8642553 про надання споживчого кредиту в електронній формі (а.с.15-23)

За умовами, визначеними п.п. 1.2 1.4 Договору позивач надає відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту: 15000,00 грн., тип кредиту - кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є Додатком № 1 до нього.

У п. 1.5 Договору сторони дійшли згоди, що: тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка за весь строк користування кредитом становить 1,00%. Загальні витрати на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 54000,00 грн.

Відповідно до умов, закріплених у п.п. 1.7-1.8 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 69000,00 грн.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3.1. Договору проценти, які нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Пунктом 5.4. договору визначено, що у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначеній в договорі. Моментом отримання Споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення.

Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №8642553 від 07 січня 2025 року обчислена загальна вартість кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит складає 69000,00 грн, з яких: 15000,00 грн сума кредиту та 54000,00 грн розмір процентів. За погодженим графіком платежів, відповідачка протягом 12 платежів проводить розрахунки із позивачем з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Останній термін сплати за кредитом: 02.01.2026 року. (а.с.24)

Договір та Додаток №1 до нього підписано відповідачкою 07.01.2025 о 07:55:41 одноразовим ідентифікатором С3436.

При укладенні Договору про надання споживчого кредиту відповідач ознайомилась із Паспортом споживчого кредиту, про що свідчить її підпис 07.01.2025 о 07:55:18 одноразовим ідентифікатором NN0674. (а.с.25-27)

Враховуючи вищевикладене, договір про надання споживчого кредиту №8642553 від 07 січня 2025 року було укладено між сторонами в електронній формі, в результаті домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», позаяк позичальник була ознайомлена з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Згідно листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.05.2025 року № 7/10933 07.01.2025 року проведено успішну платіжну операцію щодо зарахування на картку № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 15000,00 грн. (а.с.29)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого ТОВ «Авентус Україна», відповідачка не сплачувала позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 13 травня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 33000,00грн, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 15000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 18000 грн. (а.с.32-34)

04 червня 2025 року ТОВ «Авентус Україна» направлено відповідачці досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33000,00 грн. (а.с.35)

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що після укладення Договору, відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань з періодичного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Між тим, станом на 13.05.2025 року за відповідачкою рахується заборгованість за Договором, яку в досудовому порядку відповідачка позивачу не сплатила.

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6ст. 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено визначення, згідно якого електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (п.13 ст.11Закону України «Про електронну комерцію»).

Приписами, закріпленими у ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет - магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За правилами, визначеними ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як встановлено судом договір про надання споживчого кредиту №8642553 від 10 грудня 2024 року, укладений між його сторонами в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно із вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію», і підписаний особисто відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. В договорі викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідач був ознайомлений з умовами кредитування.

Підписавши договір про надання споживчого кредиту, відповідачка відповідно до ст.ст. 3 та 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

За правилами, визначеними ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами, закріпленими у ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог, закріплених уст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За результатами розгляду справи, суд констатує, що правочин, укладений між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним та укладеним у письмовій формі, а це у свою чергу свідчить, що сторонами дотримано вимоги щодо форми кредитного договору, закріплені у ст. 1055 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8642553 від 07 січня 2025 року, у розмірі 33000,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 15000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 18000,00грн.

Водночас суд зауважує, що відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями.

За таких обставин, суд спираючись на дослідженні докази, приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та приходить до висновку щодо необхідності їх задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,20 грн. підтверджується платіжною інструкцією №157 від 11.07.2025.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом встановлено, що між позивачем та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги від 07.05.2025 №0705-25.

Вказаний договір згідно з додатковою угодою №2 від 17.06.2025 доповнено п. 3.1.2. такого змісту: Додатково до винагороди, визначеної пп. 3.1.1. п. 3.1. договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам у розмірі 105,00 гривень за 1 (одну) вимогу/повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням. (а.с.50)

У позові заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних судових витрат у розмірі 105,00 гривень.

На підтвердження наданої професійної правничої допомоги до позовної заяви також додано витяг з реєстру боржників станом на 13.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги №0705-2025 від 07.05.2025 (а.с.52), копію наказу АО «Правовий курс» від 28.06.2024 № 02-К про прийняття на роботу адвоката Ушакевич М.П. (а.с.53), копію довіреності ТОВ «Авентус Україна» від 21.07.2025 (а.с.54), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ушакевич М.П. від 23.05.2019 і копію посвідчення адвоката Ушакевич М.П. (а.с.55)

Крім того, до матеріалів справи долучено досудову вимогу з доказами її надсилання відповідачеві. (а.с.37, 38-41)

Водночас матеріали справи не містять жодного обґрунтування розміру цих витрат, що становить 105,00 грн., а також будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів щодо їх понесення позивачем, у зв`язку з чим вони не підлягають до стягнення.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.526, 626, 628, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8642553 від 07 січня 2025 року в розмірі 33000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок, яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 15000 (пятнадцять тисяч) гривень 00 копійок та заборгованості за відсотками в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус України», , адреса м. Київ, проспект Берестейський, 90-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Троцюк