Провадження 2/557/262/2025
Справа 557/377/25
06 жовтня 2025 року с-ще Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
судді Оленич Ю.В.,
секретар судового засідання Файлер І.С.,
номер справи 557/377/25,
учасники справи:
відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Гоща питання розподілу судових витрат за заявою представника позивача адвоката Сачка Андрія Вікторовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за участю представника позивача - Сачка А.В.,
ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2025 року Гощанським районним судом Рівненської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригод задоволено, стягнуто: з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 105 754 гривні 23 копійки майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 845 гривень 96 копійок судового збору, а всього 106 600 (сто шість тисяч шістсот) гривень 19 копійок; з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 95 091 гривню 11 копійок майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 760 гривень 80 копійок судового збору, а всього 95 851 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) гривню 91 копійку.
Представник позивача в ході розгляду справи заявив про намір подання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом відповідно до положень частини восьмої статті 141 ЦПК України, ув`язку з чим в резолютивній частині вказаного вище рішення було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі та представника позивача зобов`язано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази щодо розміру понесених судових витрат.
23 вересня 2025 року представником позивача надіслано до суду заяву про стягнення витрат на правову допомогу, у якій остання просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн в солідарному порядку та надав докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копії договору про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року та акту виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 19 вересня 2025 року, згідно якого підготовка та подання позову (з додатками) по справі становить 6000,00 грн, участь в судових засіданнях 22 травня, 18 червня та 15 вересня 2025 року становить 6000,00 грн (по 2000,00 грн за кожне судове засідання).
06 жовтня 2025 року представник МТСБУ Висоцька Х.О. подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просить витрати позивача на правничу допомогу зменшити до 3 000,00 грн, покликаючись на неспівмірність заявленої до стягнення суми в розмірі 12 000,00 грн з обсягом та якістю виконаних представником робіт. Представник вказує на те, що вимога про солідарне стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів не передбачена ЦПК України, а тому задоволена бути не може, не підлягає до стягнення і 2000,00 грн за участь у третьому судовому засіданні, так як відсутні докази того, що представник брав участь у такому засіданні. Розгляд заяви представник просила здійснювати у її відсутності.
Представник позивача у судовому засіданні просив стягнути понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта статті 270 ЦПК).
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження судових витрат, клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача в ході розгляду справи заявив, що докази на підтвердження понесених витрат в цій частині будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавав адвокат Сачок А.В. на підставі ордера №АМ №1119775 від 203 березня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року. Згідно з пунктом 3 договору, за виконання обов`язків адкоката визначено розиір гонорару - 20 000,00 грн та обумовлено, що обсяг виконаної роботи зазначається в акті виконаних робіт.
Відповідно до акта виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 19 вересня 2025 року, сторони підтвердили, що адвокатом надало клієнту правничу допомогу згідно договору від 10 лютого 2025 року в строк, належної якості та без зауважень з боку клієнта, зокрема: підготовка та подання позову із додатками (6000,00 грн), участь у судових засіданнях 22 травня, 18 червня та 15 вересня 2025 року (6000,00 грн, по 2000,00 грн за одне засідання), всього 12 000,00 грн.
Тобто, представник позивача надав докази понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу та просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
Щодо розміру витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню, суд зазначає таке.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача МТСБУ заперечила проти розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, із вказаними запереченнями суд частково погоджується.
З огляду на предмет та підстави позову, суд вважає надмірними та завищеними витрати на підготовку та подання позовної заяви загальною вартістю 6 000,00 грн, оскільки обсяг документів є незначним, судова практика зі спірного питання є сформованою та її застосування не потребує додаткового та надмірного інтелектуального навантаження, а позовна заява є типовою для даного виду цивільно-правових відносин.
Що стосується участі представника у судових засіданнях 22 травня, 18 червня та 15 вересня 2025 року, то суд вважає, що сума на відшкодування таких витрат є підтвердженою відповідними протоколами судового засідання в режимі віденоконференції №4571075, №4716146 та №5114055.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 10 000,00 гривень.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача таких витрат пропорційно розміру заявлених до кожного та задоволених вимог, а саме: з МТСБУ у розмірі 5265,00 грн (задоволено вимоги, які становлять 52,65 % від ціни позову), з ОСОБА_2 у розмірі 4735,00 грн (задоволено вимоги, які становлять 47,35 % від ціни позову).
Керуючись статтями 133, 137, 141, 260, 270, 435 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача адвоката Сачка Андрія Вікторовича задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 265 (п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 735 (чотири тисячі сімсот тридцять п`ять гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, ; ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич