Справа № 279/1196/25
Номер провадження 8/279/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року місто Коростень

Коростенський міськрайонний суд у складі: головуючого судді Пацко О.О., за участі секретаря Зубкової І.М.,

розглянувши у відкритомусудовомузасіданні в залі суду в м.Коростень справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шалько Олександра Андріївна про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

До Коростенського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шалько Олександра Андріївна про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що інформація, наведена у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4 , щодо проживання дитини з батьком ОСОБА_2 не відповідає дійсності. У свою чергу, ОСОБА_2 проходить військову службу у ЗСУ, а дитина проживає разом з бабусею та дідусем ( батьки ОСОБА_2 ), які переховують сина та здійснюють перешкоди у зустрічах сина з матір`ю.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №756/404/24 від 27.11.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Орган опіки та піклування Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної вмісті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задоволено. Наразі вказане рішення знаходиться на апеляційному розгляді за апеляційною скаргою Скаржника.

Однак, 09 січня 2025 року постановою Житомирського апеляційного суду у справі 756/404/24 (далі - Постанова), було частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення. Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково. Встановлено зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 наступним чином: кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб. Зобов`язано ОСОБА_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 та надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також спільно їм проводити час за місцем проживання матері, кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь- які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб.

Так, відповідно до тексту Постанови: «Судом встановлено, що місце проживання дитини часто змінюється. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично проживає то з батьком ОСОБА_2 в м. Києві, то з бабою і дідом в Одеській області. Вказані обставини прослідковуються із Акта обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.10.2024,висновку Служби у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, ухвали Комінтернівського районного суду від 18.06.2024 року по справі № 504/1925/24 та підтвердилися і під час апеляційного перегляду справи.

ОСОБА_1 неодноразово приїздила до ОСОБА_2 з метою зустрічей з дитиною, однак дитини за зазначеним місцем проживання не було.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/1925/24 від 18.06.2024 року було забезпечено позов про відібрання дитини, шляхом встановлення зустрічей матері та дитини, однак бабуся та дідусь не виконали цю ухвалу ні разу та постійно переховують дитину.

Таким чином, бабуся та дідусь переховують сина ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , зазначаючи невірну інформацію щодо проживання сина з ним, ще й додатково стягує аліменти, при цьому ОСОБА_1 не може навіть зустрітися з дитиною, так як сина постійно переховують.

Отже, у зв`язку з тим, що дитина не проживає разом з батьком, а її незаконно утримують бабуся з дідусем, стягнення аліментів з матері від якої переховують її дитину на користь батька, з яким дитина не проживає, є незаконним та необгрунтованим.

Представник заявника ОСОБА_6 заяву підтримала, просила про її задоволення.

Представник стягувача ОСОБА_7 подала до суду заперечення згідно яких просила залишити в силі судовий наказ.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

24.03.2025 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області був виданий судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.02.2025 року та до досягнення дитиною повноліття та , судовий збір у розмірі 302 гривень 80 копійок в дохід держави.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 423 ЦПК України - при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених у ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 в справі № 554/325/16-ц, вказавши, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі N 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц зазначено, що "нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо)".

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу не є нововиявленими обставинами у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, зважаючи на відсутність однієї із обов`язкових ознак нововиявлених обставин, а саме того, що такі обставини мають бути такими, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталась із заявою на час розгляду справи.

Суд також приймає до уваги висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 359/10050/19 про те, що "обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти". Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 694/1425/22 (провадження № 61-12724св23).

Наведені боржником доводи у заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами, в розумінні статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами, оскільки не спростовують факти, що були покладені в основу судового наказу та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому наказі.

Стягнення аліментів за рішенням суду є правовою гарантією належного забезпечення права дитини на утримання обома батьками, контроль за виконанням якої покладено на державу. Факт проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 , завником не спростований.

Згідно ст. 160 ЦПК України - судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України - судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Дана справа була розглянута в порядку наказного провадження. Згідно п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судом може бути виданий наказ про стягнення аліментів в зазначених даною нормою частках. Зазначені заявником обставини не є нововиявленими, крім того, заявник зазначив, що вони були відомі стягувачу при поданні заяви про видачу судового наказу, але вказані обставини мають значення та згідно ст. 182 СК України наявність інших дітей у платника аліментів враховуються судом при визначені розміру аліментів на утримання дитини та розмір аліментів визначений судовим наказом, виданим відповідно допункту 4частини першої статті 161 ЦПК України, може бути переглянутий судом за зверненням боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Зважаючи на вищевикладене, підстав для перегляду виданого 24.03.2025 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області судового наказу про стягнення аліментів, судом не встановлено. Обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами, тому суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є необгрунтованою, а тому, не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4ст. 429 ЦПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.423, 427, 429 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шалько Олександра Андріївна про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду О.О.Пацко