Справа № 639/7030/25
Провадження № 2/639/2393/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі судді Борисенка О.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

установив:

В провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивач просить: визнати нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 126,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1071200,00 грн спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошової компенсації 1/2 частини вартості у спільному сумісному майні подружжя у розмірі 535600,00 грн; визнати грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» та доходи ОСОБА_2 як ФОП від здійснення підприємницької діяльності за період шлюбу з 04.03.1989 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках у АТ КБ «Приватбанк» за період шлюбу з 04.03.1989 та 1/2 частину доходу ОСОБА_2 як ФОП від здійснення підприємницької діяльності за період шлюбу з 04.03.1989; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у загальному розмірі 34448,16 грн.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Маркіною Катериною Олександрівною, яка діє на підставі ордеру.

При зверненні до суду з позовною заявою представник позивача адвокат Маркіна К.О. подала заяву про забезпечення позову, в якій просила: вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт шляхом заборони відчуження на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 126,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на всі рахунки ОСОБА_2 , які відкриті на його ім`я у АТ КБ «Приватбанк» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); накласти арешт на всі рахунки ОСОБА_2 , які відкриті на його ім`я у АТ КБ «Приватбанк» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) для здійснення підприємницької діяльності.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту шляхом заборони відчуження майна, а також не накладення арешту на рахунки відповідача, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. На думку позивача, даний вид забезпечення позову є адекватним, співвідноситься з предметом позову, а тому зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, та є необхідним засобом забезпечення, який гарантуватиме ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що заява розглядалась без повідомлення учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані письмові докази, встановив таке.

За змістом ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення вимог п. 5, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить: ціни позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд зауважує, що зустрічне забезпечення полягає у забезпеченні відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Оскільки, однією з вимог сторони позивача є накладення арешту на рахунки відповідача, у тому числі, відкриті ним для здійснення підприємницької діяльності, суд вважає, що таке забезпечення може спричинити відповідачу збитки.

Крім того, надані суду матеріали не містять жодних доказів, які містять актуальну інформацію про належить відповідачу будь-яких рахунків.

Для накладення арешту позивач має подати до суду заяву, де перераховані конкретні рахунки, на які має бути накладений арешт, з поданням доказів на підтвердження належності відповідачу таких рахунків.

Суд вказує, що 07.10.2025 при відкритті провадження у справі суд за клопотанням сторони позивача витребував від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо рахунків, належних відповідачу, та станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, витребувана судом інформація від Банку не надходила, а отже, у суду відсутні жодні докази на підтвердження обставини наявності відкритих на ім`я відповідача рахунків.

Крім того, у матеріалах заяви про забезпечення позову жодні докази, які б вказували на вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій, спрямованих на вчинення підготовчих дій щодо реалізації (відчуження) спірного майна. Сама лише потенційна можливість ухилення його від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Саме такі по суті висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку з тим, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам пунктів 5,6,7 частини 1 статті 151 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути вказану заяву заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не є перешкодою для звернення позивача з такою самою заявою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення із заявою про забезпечення позову після усунення умов, що були підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО