печерський районний суд міста києва
пр. № 2-5599/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І. ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Звернувшись з позовною заявою до суду позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 , суму заборгованості: за договором позики № 2284923 в розмірі 23100,00 грн; за договором позики № 79644354 в розмірі 24172,50 грн; за кредитним договором № 06502-05/2024 в розмірі 31415,00 грн.

02.04.2025 ухвалою Печерського суду м. Києва вказана вище позовна заява залишена без руху та надано позичу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

16.05.2025 через «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків.

В обґрунтування причин не усунення недоліків позивач зазначив, що у справі № 757/13185/25-ц ним подано єдину позовну заяву, у якій об`єднано позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за трьома кредитними договорами, які пов`язані між собою підставами виникнення та/або наданими доказами, а саме:

-всі три правочини укладені з одним відповідачем;

-право вимоги заборгованості до відповідача за всіма кредитними договорами перейшло до одного позивача;

-всі позовні вимоги подані одним позивачем до одного й того самого відповідача;

-всі позовні вимоги мають однорідний характер (стягнення кредитної заборгованості) та регулюються одними і тими нормами чинного законодавства України.

Дослідивши позовну заяву, заяву про усунення недоліків, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55 та 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 фактично складаються із трьох окремих самостійних вимог. При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню три окремі спори між тими ж сторонами.

Відповідно до статті 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог.

Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

З наведеного вбачається, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, постановах Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі № 914/2191/18, від 02.12.2020 року у справі № 908/420/20.

Як встановлено судом, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у даній справі є три окремі кредитні договори, кожен з яких породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів (суми позики, розміру відсотків за користування кредитними коштами, а також строків їх повернення).

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

Так, Об`єднана палата дійшла висновку, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, пред`явивши вимоги про стягнення заборгованості за трьома різними кредитними договорами, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, визначені статті 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідними, вимоги заявлені з різних підстав, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, указані вимоги не є однорідними та такими які нерозривно пов`язані між собою.

При цьому, суд враховує, що об`єднання з власної ініціативи позивачем у позові декількох вимог майнового характеру, які до того ж не пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними, не може призводити до штучного зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання такої позовної заяви.

Позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення її без руху, а саме - не сплатив судовий збір за позовні вимоги за другим та третім кредитними договорами.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185,188,353,354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право повторного звернення до суду після усунення умов, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Тетяна ГУРТОВА