Справа № 344/5257/24
Провадження № 2/344/426/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Кузнєцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

21 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Болехів Івано-Франківській області після тривалої хвороби помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав по АДРЕСА_1 .

Батько позивача був пенсіонером МВС України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку у відповідача.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року по справі № 300/8718/21 задоволено заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та зобов`язано відповідача здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» від 01 червня 2021 року № 572, із врахуванням проведених платежів.

Відповідач рішення суду виконав частково, а саме здійснив перерахунок пенсії покійного з 01 грудня 2019 року, однак не виплатив різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року.

Отже батько позивача недоодержав за життя пенсію у розмірі 259 500,29 гривень, що не заперечується відповідачем. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є син покійного ОСОБА_3 , однак від нього є заява, що на спадщину покійного батька не претендує.

У зв`язку із тим, що позивач є спадкоємцем першої черги та членом сім`ї покійного, вона з заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера звернулася до відповідача, долучивши до неї копію свідоцтва про смерть покійного, свідоцтва про народження, копію паспорта, та інші документи. Відповідач листом не заперечив, що покійний недоодержав пенсію, однак відмовив у такій виплаті, оскільки стягувачем є покійний ОСОБА_2 , та на виконання рішень судів підстав внесення змін про стягувача немає.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 259500,29 грн гривень, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2595,00 грн (а.с. 1-4).

05 квітня 2024 року представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областіподано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в межах своїх повноважень з 01 січня 2007 року здійснює функції призначення (перерахунку) та виплати пенсій відповідним категоріям військовослужбовців на підставі документів, поданих уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особи були звільнені із служби.

При цьому функції визначення грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії цим особам, не входять до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року по справі №300/8718/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області від 01 червня 2021 року № 572 із урахуванням проведених платежів. Рішення набрало законної сили 28 квітня 2022 року.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року по справі №300/8718/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .

Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2022 року, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 , становить 259500,29 грн.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пенсія ОСОБА_2 . Головним управлінням виплачена по 31 серпня 2023 року.

Виплату пенсії з 01 вересня 2023 року припинено у зв`язку з його смертю.

Виплата пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера регламентована статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказана у позові заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості, донарахованої на виконання рішення суду, здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Виконавче провадження у справі не відкривалось, виконавчий лист не видавався.

Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, тому відповідач вважає, що у спірному випадку відсутні відносини спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлого ОСОБА_2 , нарахованих на виконання рішення суду у справі № 300/8718/21.

З огляду на зазначене вище, відповідач вважає, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні законні підстави для здійснення виплати ОСОБА_1 коштів у розмірі 259500,29 грн(а.с. 24-27).

19 квітня 2024 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що Велика палата Верховного Суду України у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 вказала, що спори, предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання зокрема в порядку спадкування права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства; просить позовну заяву задовольнити (а.с. 31-32).

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2024 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 17-18).

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії (а.с. 41-45).

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 71-72).

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року витребувано у Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (76018 м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 28) інформацію щодо того, чи заводилась спадкова справа, чи є спадкоємці, які прийняли спадщину або які мають прав на обов`язкову частку у спадщині, та чи видавались свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 83-84).

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року витребувано у Яремчанській державній нотаріальній конторі (78500 Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Курортна, 4/2) інформацію щодо того, чи заводилась спадкова справа, чи є спадкоємці, які прийняли спадщину або які мають прав на обов`язкову частку у спадщині, та чи видавались свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 93-94).

Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 33).

Представник відповідача у судове засідання не прибула, але до суду подано заяву та клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача, заперечення, викладені у відзиві на позов, підтримала у повному обсязі (а.с. 50, 74-77).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

11 січня 2024 року позивач зверталася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виплату їй нарахованої неодержаної пенсії її батьком ОСОБА_2 згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року (а.с.5).

ОСОБА_1 була дана відповідь Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Пенсія йому була виплачена згідно зазначеного закону по 31 серпня 2023 року. Виплата пенсії з 01 вересня 2023 року припинена у зв`язку із його смертю. Недоодержаних сум пенсії немає. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року обліковується заборгованість за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2022 року в сумі 259500.29 грн, яка включена в Реєстр виконаних судових рішень. Вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості, донарахованої на виконання рішення суду, здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішення суду визначається датою набрання ними законної сили. Головним управлінням Фонду в області ведеться облік рішень суду, виплата за якими проводиться за рахунок коштів державного бюджету України, а оскільки стягувачем у справі №300/8718/21 є ОСОБА_2 , підстав для проведення ОСОБА_1 виплати пенсії на виконання рішення суду у справі № 300/8718/21 або внесення відомостей про зміну стягувача у даній справі немає (а.с. 6-7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно копії Витягу реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 (а.с.10-11).

ОСОБА_3 подана нотаріально посвідчена заява про те, що він відмовляється від належного йому спадкового майна, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2 в користь своєї сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

18 липня 2025 року до суду надійшла відповідь Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена у Яремчанській державній нотаріальній конторі (а.с. 89-90).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2024 року, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 98-101).

Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду

за результатами розгляду справи.

У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як передбачено статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно з статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є дочкою померлого батька, а відтак, за правилами статті 1261 Цивільного кодексу України, належить до першої черги спадкоємців за законом.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2024. після смерті батька ОСОБА_2 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 січня 2024 року позивач зверталася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виплату їй нарахованої неодержаної пенсії її батьком ОСОБА_2 згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року, на що була отримана відповідь, згідно з якою відмовило у виплаті заборгованості з пенсійних виплат.

Доводи представника відповідача у відзиві на позов про те, що підстав для проведення виплат позивачу на виконання рішень суду немає, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити недоотримане підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 Цивільного кодексу України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За правилами частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

За положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У відзиві на позов, відповідач зазначив, що на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що суми пенсії недоодержані у зв`язку зі смертю не включаються до складу спадщини, що є підставою відмови.

Дійсно, як зазначає дана норма, на яку посилається відповідач, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Однак до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1227 Цивільного кодексу України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20 (провадження № 61-14299св21) тлумачення статті 1227 Цивільного кодексу України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої Цивільним кодексом України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 Цивільного кодексу України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 Цивільного кодексу України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 Цивільного кодексу України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 Цивільного кодексу України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 Цивільного кодексу України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Зміст частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач неправомірно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке належало спадкодавцю (батькові позивачу) на підставі рішень суду.

При цьому, згідно закону, така недоотримана спадкодавцем пенсія входить до складу спадщини та успадковується на загальних підставах.

Враховуючи вказані норми матеріального права, суд прийшов до висновку, що позивач успадкувала належні спадкодавцю суму недоодержаної пенсії відповідно до положень статті 1227 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті батька відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що, відмовляючи позивачу у здійсненні на її користь виплати спадщини (суми недоотриманої пенсії її померлого батька), відповідач Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області порушило спадкові права позивача.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається квитанції, позивачем сплачено судовий збір за даним позовом у розмірі 2595,00 грн (а.с. 15).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2595,00 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1212, 1213, 1227 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 15, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії у сумі 259500,29 грн (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот гривень двадцять дев`ять копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у сумі 2595,00 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 15.

Повний текст рішення складено та підписано 06 жовтня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.