У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2025 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Пшегалінській К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення батьківства, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій остання просить:

- встановити факт того, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 терміном 6 місяців;

- визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 11.07.2017 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на частину земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 , автомобіль ВАЗ-21121-110-01 д.н. НОМЕР_1 , та скасувати відповідну реєстрацію права власності на вказані об`єкти.

На адресу суду 30.09.2025р. від представника позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, та не порушує прав сторін по справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Крім того, на адресу суду 01.10.2025р. від ОСОБА_3 , представником якої є Денисенко М.В. надійшла заява про стягнення витрат за професійну правничу допомогу у розмірі 27000,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

ОСОБА_1 скориставшись своїм правом захисту інтересів звернулась до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим було проведено підготовче судове засідання і до розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст.141 ЦПК України слід дійти висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Таким чином, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду не підтверджує відсутність спору позивача з відповідачем, відсутність предмета спору чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду у справі не є безумовною підставою компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачкою було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин, заява представника відповідача Грешнер В.О. про компенсацію судових витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.44,142, 257-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення батьківства, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування реєстрації права власності - залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про компенсацію судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи - відмовити.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя В. П. Маслак