Провадження № 2/344/5801/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до Івано-Франківського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції та підсудності.

За ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У такій позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Спільних дітей від шлюбу у сторін немає.

Згідно з відповіді №1844718 від 02.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, яку сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровано по АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді №1844748 від 02.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, яку сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстровано по АДРЕСА_2 .

За змістом ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них.

Відтак, позивачем не надано належних доказів існування обставин, що зазначені у ч.2 ст. 28 ЦПК України.

Так, згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» м. Тисмениця розташоване у Тисменицькому районі.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 за № 807-ІХ в Івано-Франківській області, утворено Івано-Франківський район з адміністративним центром у місті Івано-Франківську складі територій затверджених Кабінетом Міністрів України, у тому числі Тисменицького району, зокрема м. Тисмениця, яке раніше входило до Тисменицького району.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 3-1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ(зі змінами та доповненнями, до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Враховуючи дані про зареєстроване місце проживання відповідача у м. Тисмениця ( колишній Тисменицький район), справа територіально не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, зазначену справу слід передати за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, тобто зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Не дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Ухвала складена 01.09.2025, так як у період з 18.08. 2025 по 31.08.2025 головуюча перебувала у відпустці.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.