(2/199/5742/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 19.11.1992 року між ним та колективним сільськогосподарським підприємством ім. Куйбишева було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Другою Добропільською державною нотконторою за №3265, з першою оплатою 50 % та подальшим розтермінуванням до трьох років.

Згідно пункту 3 Договору від 19.11.1992, купівля-продаж житлового будинку здійснюється за 22 775 руб. 66 коп., на наступних умовах:

а) покупець сплачує 50 % вартості жилого будинку, що складає 11 387 руб. 83 коп. (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім руб. 83 коп.);

б) виплата іншої суми буде здійснюватись протягом 3 років щомісячно у розмірі 316 руб. 33 коп. (триста шістнадцять руб. 33 коп.), починаючи з місяця наступного, після посвідчення договору купівлі-продажу;

в) працівник, що купив житловий будинок може достроково погашати свій борг підприємству, а також розраховуватися з ним до настання кінцевого строку платежу;

г) у випадку подальшого відчудження житлового будинку, воно може бути здійснене після зняття, у встановленому порядку нотаріальної заборони;

д) житловий будинок, придбаний працівником підлягає в установленому порядку обов`язковому страхуванню.

22.12.1992 року, на підставі Договір від 19.11.1992 Бюро технічної інвентаризації м. Добропілля було видано на ім`я позивача - ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення на право власності на жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

За період з 22.12.1992 по 15.05.1993 року ОСОБА_1 , після посвідчення Договору від 19.11.1992, у зв`язку результативним господарюванням у тваринництві, було достроково погашено другу частину боргу за Договором від 19.11.1992, що підтверджується довідкою від 15.05.1993 року №167, яка видана касиром колгоспу ім. Куйбишева.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на вищевказане майно, накладено заборону, на підставі повідомлення Б/Н, виданого 19.11.1992, Другою Добропільською державною нотаріальною конторою, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2264836, 08.08.2005 10:21:47.

Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.07.2025 року №22508/26389-26-25/15.3, Друга добропільська державна нотаріальна контора приєднана до Добропільської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Другої добропільської державної нотаріальної контори до 1994 року були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у місті Донецьк. При цьому, документи, які зберігалися у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, що знаходився у місті Донецьк, не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо.

Згідно до постанови Донецького апеляційного суду від 11.02.2020 року по справі № 227/5540/18, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 19.01.2021, вказано, що якщо дата виникнення заборони співпадає з датою укладення договору, то відповідно існують достатні підстави вважати, що заборона виникла, на підставі відповідного договору.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна на підставі повідомлення Б/Н, виданого 19.11.1992, Другою Добропільською державною нотаріальною конторою, виникало на підставі пункту 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.11.1992.

Позивач зазначає що він виконав обов`язки передбачені пунктом 3 Договору купівлі- продажу житлового будинку від 19.11.1992.

На даний час позивач не може захистити свої права іншим шляхом, окрім подання позовної заяви, оскільки КСП ім. Куйбишева, було ліквідоване, у зв`язку з банкрутством, згідно ухвали господарського суду Донецької області № 33/102Б від 01.04.2004 р, а первинні документи, на підставі яких було накладене обтяження не зберіглись, що унеможливлює зняття даного обмеження у позасудовий спосіб.

Просив суд скасувати обтяження (заборону) відчуження жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який йому належить.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 вересня 2025 року було відкрито провадження по даній справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.1992 року між ОСОБА_1 та колективним сільськогосподарським підприємством ім. Куйбишева було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Другою Добропільською державною нотконторою за №3265 (далі - Договір від 19.11.1992), з першою оплатою 50 % та подальшим розтермінуванням до трьох років.

Згідно пункту 3 Договору від 19.11.1992, купівля-продаж житлового будинку здійснюється за 22 775 руб. 66 коп. (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят п`ять руб. 66 коп.), на наступних умовах:

а) покупець сплачує 50 % вартості жилого будинку, що складає 11 387 руб. 83 коп. (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім руб. 83 коп.);

б) виплата іншої суми буде здійснюватись протягом 3 років щомісячно у розмірі 316 руб. 33 коп. (триста шістнадцять руб. 33 коп.), починаючи з місяця наступного, після посвідчення договору купівлі-продажу;

в) працівник, що купив житловий будинок може достроково погашати свій борг підприємству, а також розраховуватися з ним до настання кінцевого строку платежу;

г) у випадку подальшого відчуження житлового будинку, воно може бути здійснене після зняття, у встановленому порядку нотаріальної заборони;

д) житловий будинок, придбаний працівником підлягає в установленому порядку обов`язковому страхуванню.

22.12.1992 року, на підставі Договір від 19.11.1992 Бюро технічної інвентаризації м. Добропілля було видано на ім`я ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення на право власності на жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

За період з 22.12.1992 по 15.05.1993 року ОСОБА_1 , після посвідчення Договору від 19.11.1992, у зв`язку результативним господарюванням у тваринництві, було достроково погашено другу частину боргу за Договором від 19.11.1992, що підтверджується довідкою від 15.05.1993 року №167, яка видана касиром колгоспу ім. Куйбишева.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на вищевказане майно, накладено заборону, на підставі повідомлення Б/Н, виданого 19.11.1992, Другою Добропільською державною нотаріальною конторою, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2264836, 08.08.2005 10:21:47.

Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.07.2025 року №22508/26389-26-25/15.3, Друга добропільська державна нотаріальна контора приєднана до Добропільської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Другої добропільської державної нотаріальної контори до 1994 року були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у місті Донецьк. При цьому, документи, які зберігалися у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, що знаходився у місті Донецьк, не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо.

Згідно до постанови Донецького апеляційного суду від 11.02.2020 року по справі № 227/5540/18, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 19.01.2021, вказано, що якщо дата виникнення заборони співпадає з датою укладення договору, то відповідно існують достатні підстави вважати, що заборона виникла, на підставі відповідного договору.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна на підставі повідомлення Б/Н, виданого 19.11.1992, Другою Добропільською державною нотаріальною конторою, виникало на підставі пункту 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.11.1992.

Позивач виконав обов`язки передбачені пунктом 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.11.1992.

За період з 22.12.1992 по 15.05.1993 року ОСОБА_1 , після посвідчення Договору від 19.11.1992, у зв`язку з інфляцією, а також, у зв`язку результативним господарюванням у тваринництві, було достроково погашено другу частину боргу за Договором від 19.11.1992, що підтверджується довідкою від 15.05.1993 року №167, яка видана касиром колгоспу ім. Куйбишева та копією трудової книги позивача, згідно якої він був членом КСП ім. Куйбишева до 17.02.2000 року, а отже КСП ім. Куйбишева мав можливість утримувати кошти із його доходу.

Згідно архівного витягу № 01-26/26 від 10.07.2025 Добропільською районною державною адміністрацією видано розпорядження «Про скасування державної реєстрації» від 30.06.2004 № 320, згідно пунку 4 якого скасовано державну реєстрацію . колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева, юридична адреса с. Володимирівка Добропільського району Донецької області.

На даний час позивач не може захистити свої права іншим шляхом, окрім подання позовної заяви, оскільки КСП ім. Куйбишева, було ліквідоване, у зв`язку з банкрутством, згідно ухвали господарського суду Донецької області № 33/102Б від 01.04.2004 р, а первинні документи, на підставі яких було накладене обтяження не зберіглись.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 (ЄДРСРУ № 81691819) зазначила наступне: Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується його право власності, внаслідок чого останній позбавлений змоги реалізувати свої права, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати заборону відчуження жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), номер запису про обтяження: 57777162, реквізити обтяження (заборона, архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2264836, дата, час державної реєстрації 08.08.2005 року о 10:21:47, реєстратор - Друга добропільська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, Б/Н, 19.11.1992, Друга Добропільська державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний номер 5767946DONETSK1802, архівна дата 24.12.2003, дата виникнення 19.11.1992, № реєстра: , внутр. №2201C4392DF440304B44.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко