Справа № 159/3404/25 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.
Провадження № 22-ц/802/1000/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» адвоката Омельченка Євгена Володимировича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ30428708 від 19.04.2024 у розмірі 128334,86 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.04.2024 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №АВН0СТ30428708 «Швидка готівка», за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 69800 гривень, строком на 60 місяців до 18.04.2029, зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою (фіксованою) 75% на рік, денна процентна ставка 0,16%. Повернення кредиту мало відбуватися згідно з графіком щомісячними платежами, розмір щомісячного платежу 4540,62 гривні.

У зв`язку із неналежним виконанням вимог відповідачем зобов`язання зі сплати щомісячних платежів, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 128334,86 гривень, яка станом на 24.05.2025 складається з 69621,9 гривень тіла кредиту, 53041,11 гривень відсотків та 5671,87 гривень пені.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ30428708 від 19.04.2024 в розмірі 122662 (сто двадцять дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 99 копійок, з яких 69621,9 гривень тіло кредиту, 53041,11 гривень - заборгованість за відсотками.

В решті позову відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) гривень 33 копійки судового збору.

Неп погоджуючись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, представник позивача АТ «Акцент-Банк» адвокат Омельченко Є. В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у позові про стягнення пені та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Представник позивача в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання згідно з вимогами статті 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини рішення ні в мотивувальній ні резолютивній частині судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з таких підстав.

Відмовляючи у стягненні пені, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки пеня нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач, як позичальник, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняється від обов`язку сплати на користь позивача такої пені.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

19.04.2024 ОСОБА_1 уклав із АТ «А-Банк» договір №АВН0СТ30428708 про надання кредиту «Швидка готівка», з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

За умовами договору: вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредит строковий, сума кредиту 69800,00 гривень, строк кредиту 60 місяців з 19.04.2024 до 18.04.2029, процентна ставка (фіксована) 75% на рік, розмір щомісячного платежу 4540,62 гривень, денна процентна ставка 0,16 %, платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - № НОМЕР_1 , погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_2 .

Окрім договору №АВН0СТ30428708 про надання кредиту «Швидка готівка» від 19.04.2024, відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписаний паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» і таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором.

АТ «Акцент-Банк» виконало зобов`язання за договором від 19.04.2024 №АВН0СТ30428708, перерахувавши ОСОБА_1 кошти у розмірі 69800 гривень, що підтверджено меморіальним ордером №TR.36362135.51956.65455 від 19.04.2024 АТ «А-Банк».

Відповідно до розрахунку банку відповідач 19.05.2024 вніс лише один обов`язковий платіж в сумі 4540,62 гривні та 20.06.2024 перерахував кошти в сумі 70,0001 гривень, після чого припинив виконувати грошові зобов`язання.

За цим же розрахунком станом на 24.05.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 128334,86 гривень, з яких: 69621,9 гривень заборгованість за тілом кредиту, 53041,11 гривень заборгованість за процентами, 0,00 гривень заборгованість за комісією, 5671,87 гривень заборгованість за пенею.

За умовами договору про надання споживчого кредиту №АВН0СТ30428708 «Швидка готівка» (п.12 договору) у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу.

Позивач, окрім тіла кредиту та відсотків, просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею, нарахованою за період з 20.10.2024 до 24.05.2025, в сумі 5671,87 гривень.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, у подальшому його дія неодноразово продовжувалася і триває по цей час.

Ураховуючи, що пеню нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, то позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за таке прострочення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню у цій справі, оскільки є загальною нормою законодавства і стосується лише кредитних договорів, укладених до 24.02.2022, а також на те, що у цій справі має бути застосовано спеціальний Закон України «Про споживче кредитування», на підставі якого укладено спірний кредитний договір від 19.04.2024 з умовою про сплату пені відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Так, пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не містить у собі вказівки, що він застосовний до договорів, які укладені лише до 24.02.2022.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч. 1 ст. 5 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Зміст і суть відносин між сторонами у цій справі це виконання позичальником, грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем).

Сторони вправі в умовах договору обумовлювати сплату пені, але зобов`язані ураховувати положення основного акта цивільного законодавства Цивільного кодексу України, яким визначено, що у період дії воєнного стану особа звільняється від виконання цивільного обов`язку щодо сплати пені, встановленої кредитним договором.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені у заявленому розмірі 5671,87 грн.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» адвоката Омельченка Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий

Судді :