У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/351/25

8/609/1/2025

06 жовтня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

представника ОСОБА_1 Сабатюк Н.П.

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шумськ в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Шумським районним судом Тернопільської області у справі № 609/351/25 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2025 року ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Сабатюк Наталія Петрівна звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 09 квітня 2025 року Шумським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ у справі № 609/351/25, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 302,80 грн.

Вказує, що під час винесення судового наказу суду не були відомі факти, які є суттєвими та мають вагоме значення для правильного вирішення спору, зокрема наявність у заявника двох дітей від попереднього шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.07.2016 року по справі №569/4588/16-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на дітей: неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та неповнолітнього сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину до їх повноліття.

Вказане рішення було реалізоване шляхом видачі відповідного виконавчого листа та подальшим стягненням коштів. Тобто, колишня дружина заявника - ОСОБА_7 реалізувала своє право на звернення до суду із позовною заявою щодо стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Таким чином, Шумському районному суді Тернопільської області під час винесення судового наказу №609/351/25 від 09.04.2025 р. не були відомі факти про наявність двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу заявника та стягнення аліментів на їх утримання.

За вказаних підстав представник заявника просила переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ від 09 квітня 2025 року, виданий Шумським районним судом Тернопільської області у справі № 609/351/25.

06 жовтня 2025 року представником заявника (стягувача) ОСОБА_2 адвокатом Цалованською - Луференко Я.Л. надіслано заперечення на заяву про перегляд судового наказу №609/351/25 від 09.04.2025 р. за нововиявленими обставинами.

Своє заперечення представник обґрунтовує тим, що факт наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні, незалежно від того, як виконується такий обов`язок платником: добровільно, чи на підставі судового рішення, враховується лише при визначенні розміру аліментів, та не впливає на право стягувача отримувати аліменти. Тобто отримання аліментів дітьми боржника від попереднього шлюбу, не виключає права отримання аліментів заявником, відповідно, аліментні зобов`язання платника на користь різних осіб у цьому випадку існують паралельно та не є конкуруючими.

Вважає, що наявність інших дітей у боржника не є підставою для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, а може бути підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів, а відтак боржником обрано невірний спосіб захисту.

Зазначає, що наведені боржником обставини у заяві про перегляд судового наказу в розумінні статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами, оскільки не спростовують факти, що були покладені в основу судового наказу та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому наказі, а також фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням у цій справі.

На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Шумського районного суду Тернопільської області по справі №609/351/25 від 09.04.2025 р. за нововиявленими обставинами, залишивши вищевказаний наказ в силі.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. підтримала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просила заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Цалованська-Луференко Я.Л. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Шумського районного суду Тернопільської області по справі №609/351/25 від 09.04.2025 р. за нововиявленими обставинами.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей.

Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №919/11027/18, провадження №12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, провадження №14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №345/1362/20, провадження №61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі №461/1229/20, провадження №61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини».

ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №910/11027/18).

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу від 09 квітня 2025 року за нововиявленими обставинами, представник заявника зазначає, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, а саме, наявність двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу заявника та стягнення аліментів на їх утримання.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду із вимогою про видачу судового наказу та стягнення із заявника ОСОБА_1 частини заробітку на одну дитину, що відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

При цьому, заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу за формою та змістом відповідала вимогам ст. 163 ЦПК України, а тому наявність іншого судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 по 750 грн. аліментів щомісячно на інших його дітей не зумовлювала обов`язку суду відповідно до пункту 3 частини першої статті 165 ЦПК України відмовити у видачі судового наказу.

Поряд з цим у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України). Указана норма закону передбачає право боржника представити суду докази, які, на його думку, впливають на розмір аліментів, що стягуються, а процедура позовного провадження надає суду можливість стягнути аліменти у іншому розмірі, ніж передбачено ст. 161 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №492/990/20 та постанові від 29 січня 2024 року у справі №642/6384/21.

Разом з тим, слід зазначити, що у порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені статтею 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 168 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи, вони не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Заявник не довів наявність нововиявлених обставин на момент видачі судового наказу, оскільки на той час вже був обізнаний про ті обставини, про які вказав у заяві, а його аргументи спрямовані на доведення необхідності переоцінити докази у тому контексті, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно із ч.7 ст. 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах. Якщо суд не вбачає підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, він не втручається в зміст оскаржуваного рішення і постановляє ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення, аналізуючи у мотивувальній частині лише і виключно обставини, які заявник вважав нововиявленими.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354, 423-429 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Шумським районним судом Тернопільської області у справі № 609/351/25 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити.

Судовий наказ № 609/351/25 виданий Шумським районним судом Тернопільської області 09 квітня 2025 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 06 жовтня 2025 року.

Суддя: М.В. Харлан