Провадження № 2/127/5202/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні тим, що відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2021 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 20 днів з 04.09.2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 24.09.2021 року; комісія за надання кредиту: 440.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 1000.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем Виноградовим, станом на 16.07.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 31240 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 440 грн. - заборгованість за комісією. 10.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «Коллект Центр» був укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі, за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2021 року у розмірі 31240 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 440 грн. - заборгованість за комісією, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), а також ухвалу було надіслано на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 (доставлено до електронної скриньки 18.08.2025 року 17:49:34), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштові відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Законом України «Про споживче кредитування» надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2022 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 20 днів з 04.09.2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 24.09.2021 року; комісія за надання кредиту: 440.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 1000.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки: фіксована; нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування; позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій; таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів; якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою; після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється; договір було підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором R42359.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 16.07.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 31240 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 440 грн. - заборгованість за комісією.

Довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 11.07.2025 року підтверджується успішне проведення платежу в системі FONDY: номер в системі FONDY: 450654809; номер операції: b2b7d932-b666-40ada719-14fa8b6f1455_02419287; дата проведення платежу: 04.09.2021 року; призначення платежу: кошти згідно договору 101869186; сума платежу: 4000; валюта платежу: UAH; платіжний метод: карта VISA; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_1 ; банк картки отримувача: Monobank.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 заборгованість по тілу кредиту не сплачувалася, тому підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 4000 грн.

До боржника ОСОБА_1 застосовувалася як пільгова (1,25% на день), так і стандартна (5% на день) процентна ставка.

Таким чином, заборгованість за процентами (4000 грн. * 20 днів * 1,25%) + (4000 грн. * 40 днів * 5%) = 1000 + 8000 = 9000, а не 26800 грн. як було заявлено позивачем.

У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Однак, проценти за понадстрокове користування кредитом (у порядку ст. 625 ЦК України) позивачем до стягнення не пред`являлися.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Щодо правонаступництва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

10.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «Коллект Центр» був укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі, за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем ОСОБА_1 порушені, а тому вони підлягають захисту, однак позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 1041,63 грн. та 5590 грн. витрат на професійну правничу допомогу, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 43 %).

Керуючись ст. 13, 81, 137, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 101869186 від 04.09.2021 року у розмірі 13 440 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок гривень), з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9000 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 440 грн. - заборгованість за комісією.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 1041,63 грн. та 5590 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; )

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

СУДДЯ: