Справа №446/613/24 Головуючий у 1 інстанції:Котормус Т.І.
Провадження №22-ц/811/2658/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши у порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у складі судді Кормуса Т.І. від 18 липня 2024 року у справі за позовом АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 липня 2024 року позов АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 8 437, 78 грн. (вісім тисяч чотириста тридцять сім гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 липня 2024 року скасувати та визнати вимоги АТ «ДТЕК Західенерго» ВП «Добротвірська ТЕС» безпідставними та неправомірними.

Вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позовну заяву підписано головним виконавчим директором Таращуком О.С., повноваження якого не були встановлені, як і не було встановлено належних повноважень особи, яка була присутня на засіданнях в якості представника за довіреністю та представляла інтереси юридичної особи АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» ВП «ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС». В матеріалах справи відсутні відомості повноважень головного виконавчого директора на вчинення будь-яких процесуальних дій. Таким чином, відсутність доказів на підтвердження повноважень в межах самопредставництва юридичної особи, засвідчує відсутність адміністративно-процесуальної дієздатності у підписанта позовної заяви, як і незаконна присутність у судовому засіданні процесуального представника за довіреністю, який може діяти лише відповідно до закону, статуту, положення або трудового договору (контракту), що безперечно вказує на порушення процесуальних норм. З позовної заяви видно, що в обґрунтування своїх законних вимог заявлений представник юридичної особи АТ ДТЕК «ЗАХІДЕНЕРГО» ВП «ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС», посилався у позовній заяві на Закони №2189-VIII, N? 2633-IV, правила та п. 36 Договору. Вказаний пункт відсутній у визнаному судом договорі с-13-58 від 20.10.2015 року та передбачений лише у новоприйнятій формі типового індивідуального договору, який розміщений на сайті Позивача, що доводить первинну позицію сторони стосовно приведених доказів, які були підставою для позову. Оскільки копія договору с-13-58 не була завірена належним чином, відсутня дата такого завіряння, очевидним є той факт, що підставою для позову даний договір не зазначався. По суті предмету спору, який виник ще до судових претензій, повідомляє, що для встановлення належних правовідносин та врегулювання непорозумінь на ім?я директора ДТЕК ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС надсилався запит щодо наявних підстав права вимоги оплати та відмову від зміни істотних умов договору (тарифів) без підписання договору. Отримана 02.08.2022 року №05/03-2261 вичерпна відповідь, яка доводить завчасно обрану позицію відповідальної особи підприємства, який не опирався на договір с-13-58 та не заявляв його актуальності, оскільки запевнення про зміни в законодавстві та новоприйняті нормативно-правові акти, які за його інтерпретацією вимагають безперечного виконання зобов?язань без підписання договору, були належними підставами для встановлення цивільно-правових відносин на умовах договору публічної оферти. Друга аналогічна відповідь, датована 11.10.2022 року №05/03-3252, на повторну вимогу надати дійсний договір або заключити новий на добросовісних засадах вказує на принципову позицію відповідальної особи щодо встановлення рівноправних ділових відносин. Відсутність підписаного індивідуального договору згідно нової типової форми та додаткової угоди засвідчує неналежне виконання покладених на надавача послуг зобов?язань, які передбачені законодавством, а також відмову дотримуватись звичаїв ділового обороту. Дані докази не надавалися до суду першої інстанції з причини відсутності у позовних вимогах підстав, які ґрунтуються на невиконанні зобов?язань за договором с-13-58 від 20.10.2015 року, а отримане рішення вказує на суперечливу позицію юридичної особи. Наголошує, на суперечливій (непослідовній) поведінці посадових осіб суб`єкта владних повноважень, юридичну особу АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО ВП «ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС», яка полягає у невиконанні зобов?язань укладення письмового договору, які до винесення рішення суду першої інстанції надсилали претензії невиконання зобов?язань апелянтом за встановленими новими тарифами, що супроводжувались вимогами безперечного виконання умов договору публічної оферти та погрозами примусового стягнення коштів у судовому порядку без дотримання письмової форми правочину та в результаті маніпуляцій доказами отримали рішення суду, який визнав підставою для примусового стягнення неправомірно нарахованого боргу договір с-13-58 від 20.10.2015р., що не був належно змінений або доповнений. Вважає, що АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО ВП «ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС» не кредитувало та не було кредитором по відношенню до ОСОБА_1 , оскільки законна вимога не виконана, а кредитор вважається таким, що прострочив. Таким чином право вимоги втрачене до моменту виконання законних вимог апелянта, який раніше вважався боржником, а виконання зобов`язань законно відтерміновано на час такого прострочення.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 322, 360, 526, 610 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 76-82, 89, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 28387093, дата внесення запису 06.08.2010 року. 20.10.2015 року було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» та відповідачкою ОСОБА_1 щодо надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що виконавець АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» зобов?язується надавати споживачеві ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов?язується своєчасно оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 39.1 вказаного договору, такий вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 року. У випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про розірвання або зміну умов даного договору за 5 днів до закінчення строку його дії, даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах передбаченим даним договором. Рішенням Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області №97/02-02/21 від 07.09.2021 року про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги постачання теплової енергії, послуги постачання гарячої води АТ «ДТЕК Західенерго» (для споживачів відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція»), у такому вирішено встановити тарифи на теплову енергію, її транспортування, постачання, послуги постачання теплової енергії і послуги постачання гарячої води. Разом з тим, відповідно до актів звірки взаємних розрахунків доданими до позовної заяви, у відповідачки наявна заборгованість перед позивачем за спожиті послуги з постачання теплової енергії, що надавались квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка утворилась за період з жовтня 2021 року по лютий 2024 року, і складає 8437,78 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. 19.03.2023 року Кам`янка-Бузьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ДТЕК Західенерго" заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, яка утворилась за період з січня 2021 року по липень 2023 року в сумі 7628,29 грн., який ухвалою суду від 09.01.2024 року скасовано. 05.03.2024 року АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» звернулось до відповідачки з досудовим попередження щодо погашення наявної заборгованості за надані комунальні послуги. Однак, відповідачка будь-якої відповіді на таке попередження не надала та несплатила заборгованість перед позивачем. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач АТ "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема і за адресою проживання відповідачки, яка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно і споживачем послуг, які надаються ДТЕК "Добротвірська теплова електрична станція", що безпосередньо підтверджується укладеним між сторонами договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 20.10.2015 року. Так, судом в ході розгляду справи встановлено, що ані позивачем, ані відповідачкою з часу укладання між ними договору від 20.10.2015 року до моменту звернення до суду з позовом, не було подано письмової заяви про розірвання або зміну умов даного договору, а тому вказаний договір вважається пролонгованим. У зв`язку з цим, суд не взяв до уваги посилання відповідачки про те, що між нею та позивачем не було укладено письмового договору про наданням послуг, а відтак заборгованість у неї відсутня, оскільки таке твердження відповідачки спростовується матеріалами справи, зокрема і договором, який власноруч нею підписаний. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачкою у грудні 2021 році, лютому та травні 2022 року були здійсненні оплати за надані позивачем послуги, в розмірі 4000 грн., що також підтверджує факт користування нею послугами з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, встановлено факт фактичного споживання вказаних послуг відповідачем з жовтня 2021 року по лютий 2024 року, та факт відсутності оплати за надані послуги у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору, докази зворотнього у суду були відсутні.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.

У березні 2024 року АТ «ДТЕК Західенерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, в якому просило:

- стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Західенерго», в особі підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК Західенерго» заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги в сумі 8 437,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог АТ «ДТЕК Західенерго» зазначило, на підставі договору про надання послуг від 20.10.2015 року є надавачем послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, зокрема за адресом проживання відповідачки, яка є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_1 не виконує договірні обов?язки щодо оплати житлово-комунальних послуг, та у неї наявна заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за період з жовтня 2021 по лютий 2024 становить 8437,78 грн., які просить стягнути з відповідачки на їх користь

Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, відповідачка ОСОБА_1 є власницею житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 28387093, дата внесення запису 06.08.2010 року.

20.10.2015 року між АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення щодо надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що виконавець АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» зобов`язується надавати споживачеві ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 39.1 вказаного Договору, такий вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017. У випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про розірвання або зміну умов даного договору за 5 днів до закінчення строку його дії, даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах передбаченим даним договором.

За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" .

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктами 6, 9, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом).

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Рішенням Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області №97/02-02/21 від 07.09.2021 про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги постачання теплової енергії, послуги постачання гарячої води АТ «ДТЕК Західенерго» (для споживачів відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція»), у такому вирішено встановити тарифи на теплову енергію, її транспортування, постачання, послуги постачання теплової енергії і послуги постачання гарячої води (а.с.10-13).

Разом з тим, відповідно до актів звірки взаємних розрахунків доданими до позовної заяви, у відповідачки ОСОБА_1 наявна заборгованість перед позивачем за спожиті послуги з постачання теплової енергії, що надавались квартирі АДРЕСА_2 , яка утворилась за період з жовтня 2021 по лютий 2024, і складає 8437,78 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.5).

19.03.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (АТ "ДТЕК Західенерго" заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, яка утворилась за період з січня 2021 по липень 2023 у сумі 7628,29 грн., який ухвалою суду від 09.01.2024 скасовано.

05.03.2024 АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» звернулось до відповідачки з досудовим попередження щодо погашення наявної заборгованості за надані комунальні послуги (а.с.4).

Однак, відповідачка ОСОБА_1 будь-якої відповіді на таке попередження не надала та не сплатила заборгованість перед позивачем, що правильно встановлено судом першої інстанції та доводами апеляційної скарги не спростовано.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач АТ "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема і за адресою проживання відповідачки, яка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно і споживачем послуг, які надаються ДТЕК "Добротвірська теплова електрична станція", що безпосередньо підтверджується укладеним між сторонами договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 20.10.2015. Відповідно до умов такого договору, строк його дії до 31.12.2017 та у випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про розірвання або зміну умов даного договору за 5 днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах передбаченим даним договором.

Так, ані позивачем, ані відповідачем з часу укладання між ними договору від 20.10.2015 до моменту звернення до суду з позовом, не було подано письмової заяви про розірвання або зміну умов даного договору, а тому вказаний договір вважається пролонгованим, у зв`язку з чим не було взято до уваги посилання відповідачки про те, що між нею та позивачем не було укладено письмового договору про наданням послуг, а відтак заборгованість у неї відсутня, оскільки таке твердження відповідача спростовується матеріалами справи, зокрема і вищевказаним договором, який власноруч підписаний ОСОБА_1 , що правильно встановлено судом першої інстанції.

Також, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Зазначене узгоджується також з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26.09.2019 (справа № 753/1391/17, провадження № 61-34537св18), від 21.11.2019 року (справа № 464/5927/15, провадження № 61-33479св18).

Як, також, вбачається з наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачкою ОСОБА_1 у грудні 2021, лютому та травні 2022 були здійсненні оплати за надані позивачем послуги, в розмірі 4000 грн., що також підтверджує факт користування нею послугами з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення.

Тому, судом першої інстанції правильно встановлено, що факт укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, встановлено фактичне споживання вказаних послуг відповідачем з жовтня 2021 по лютий 2024, та факт відсутності оплати за надані послуги у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами.

Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору, докази зворотнього у суду відсутні.

Вказані обставини, в ході розгляду справи не спростовані стороною відповідача ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідачки про те, що позовну заяву підписано головним виконавчим директором Таращуком О.С., повноваження якого не були встановлені, то слід вказати таке.

Так, частинами першою, третьою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Пунктом 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Так, на підтвердження своїх повноважень в суді першої інстанції особою якою було подано позовну заяву надано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6), з якої вбачається, що підписант позовної заяви ОСОБА_2 є керівником АТ «ДТЕК Західнеенерго», а відтак такий діє в порядку самопредставництва, що відповідає ч.3 ст.58 ЦПК України, а тому такий вправі підписувати та подавати позовну заяву.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра