Справа № 930/1310/25
№2-о/930/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

за участю заявника: ОСОБА_1

представника заявника - адвоката: Кіцули В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заява мотивована тим, що заявниця ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірово той час Немирівського району, де проживали тоді її батьки.

Батьками заявниці являються: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 .

Мати заявниці - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Немирові у віці 78 років.

У матері була рідна сестра - тітка заявниці - ОСОБА_5 , яка померла ще давно в с. Подільське (Кірово) Немирівського району, де вона була зареєстрована та постійно проживала.

У тітки ОСОБА_5 був рідний син - двоюрідний брат заявниці - ОСОБА_6 , 1955 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 трагічно у віці лише 49 років в с. Селевінці Немирівського району.

Як виявилось лише зараз, після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельний пай, який розміщений на території колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району у відповідності до розпорядження голови Немирівської РДА від 14 серпня 2006 року, де він у списку-додатку вказаний за N? 128.

ОСОБА_7 мав для себе після смерті своєї матері із рідних йому людей матір заявниці ОСОБА_4 та саму заявницю ОСОБА_1 .. Сім?ї своєї він не мав, проживав одиноко. Після смерті своєї матері заявниця, як двоюрідна сестра ОСОБА_7 , почала доглядати за ним. Фактично він проживав разом заявницею до дня його смерті. Заявниця ОСОБА_1 здійснювала його поховання за свій рахунок.

У Немирівській державній нотаріальній конторі, куди звернулась заявниця із наявними у неї документами, їй було повідомлено про те, що необхідно представити цілий ряд документів, які би підтверджували родинні відносини - племінниця-тітка-ії син - між заявницею та покійним ОСОБА_6 .

Звернувшись за вказаними документами до органів РАЦСу, заявниця отримала відмову на підставі того, що не збереглося в архівах відомостей про народження її тітки ОСОБА_5 та народження ОСОБА_6 .

В зв?язку із вказаними обставинами, нотаріусом було рекомендовано заявниці звернутись до суду про встановлення факту родинних відносин між нею та покійним ОСОБА_8 , а також факту постійного проживання із ним в одному житлі.

В судовому засіданні заявниця та її предстапвник адвокат Кіцула В.І. заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Немирівська міська рада в судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі матеріалів та на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею та покійним ОСОБА_6 підтверджують той факт, що ОСОБА_6 дійсно є двоюрідним братом по лінії матері для ОСОБА_1 , остання доглядала за ним, адже він проживав разом із нею до дня смерті. Підтвердили також, що поховання ОСОБА_6 заявниця ОСОБА_1 здійснювала за свій рахунок.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи і матеріали, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявниці встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин із двоюрідним братом по лінії матері (спадкодавцем) має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з п.1 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки і від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати документ.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 03 листопада 2004 року, підтверджує, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 49 років, місце смерті с.Селевінці, Немирівський район Вінницька область.

Згідно довідки виданої Подільським старостинським округом виконавчого комітету Немирівської міської ради № 365 від 10.08.2025 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с.Кірово Немирівського району, постійно проживала в с.Селевінці Немирівського району Вінницької області із ОСОБА_6 , 1955 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Селевінці Немирівського району.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом, а саме на земельну ділянку площею 2,2164 га згідно Списку померлих власників земельних часток (паїв) Кіровської сільської ради.

Стаття 1264 ЦК України встановлює, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , на час відкриття спадщини та встановити факт того, що він є її двоюрідним братом по лінії матері, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами та показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Селевінці Немирівського району Вінницької області являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , двоюрідним братом по лінії матері.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживала в одному житловому будинку в с.Селевінці Немирівського району Вінницької області разом із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Селевінці Немирівського району Вінницької області, на день його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко