Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1536/25
Номер провадження2/173/1026/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 жовтня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Усенко Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, яка складається з усього майна, зокрема із житлового будинку по АДРЕСА_1 . До спливу строку, встановленого чинним законодавством, а саме 25.04.2005 року, вона звернулась до Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою, щодо прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька. Тривалий строк вона не зверталась до нотаріальної контори за місцем реєстрації спадкової справи для отримання свідоцтва про право на спадщину, що було пов`язано з незадовільним станом мого здоров`я та її тяжким, майновим та матеріальним станом. 31 січня 2025 року, вона звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 31 січня 2025 року, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмолено у зв`язку з розбіжністю у внесенні даних, що було пов`язано з тим, що при перевірці спадкової справи в матеріалах Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори (в. о. Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області), було виявлено, що справа відсутня. У зв`язку, з її необізнаністю про відсутність у Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори спадкової справи після подання нею заяви нотаріусу про відкриття спадщини, вона має повторно звертатись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори із формальним пропуском строку з поважних, як вона вважає, причин, що й змусило її звертатися з цим позовом до суду.

Провадження у справі відкрито 07.07.2025.

Ухвалою від 25.08.2025 суд витребував у Сьомій дніпровський державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області копію спадкової справи № 196/2005 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Верхівцеве, Кам`янського району, Дніпропетровської області. На ухвалу суду отримано відповідь, про те що спадкова справа відсутня.

Ухвалою від 23.09.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Верхівцевської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням справи розглянути без їх участі.

У відзиві на позову заяву представник відповідача просив прийняти законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.10.2024.

Позивач стверджує, що після смерті померлого відкрилась спадщина за законом, яка складається з усього майна, що належало при житті батькові, зокрема із житлового будинку по АДРЕСА_1 .

До спливу строку, встановленого чинним законодавством, а саме 25.04.2005 року, позивач звернулась до Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою, щодо прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру№ 79916306 від 31.01.2025 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 25.04.2005 заведена спадкова справа у Другій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області за № 196.

31 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. від 31.01.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з розбіжністю у внесенні даних. В постанові вказано, що при перевірці спадкової справи в матеріалах Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори (в.о. Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області), було виявлено, що справа відсутня. На підставі цього було зроблено запит до Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області. Згідно відповіді, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області повідомляє щодо заведення спадкової справи № 196 2005 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в фонді Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори були оглянуті Алфавітні книги спадкових справ та Книги про реєстрацію спадкових справ, згідно яких відомостей про прийняття/відмову спадщини або отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , відсутні.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки у зв`язку з втратою спадкової справи спадкоємець змушений повторно звертатися з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , з порушенням встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд приходить до висновку, що у зв`язку, з необізнаністю про втрату спадкової справи після подання нею заяви нотаріусу про відкриття спадщини, позивач мала об`єктивні перешкоди для вчасного повторного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та суд визнає ці обставини поважними.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у визначені законом строки ніким не прийнята, визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Верхівцевської міської ради (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул. Центральна, 75, ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв