ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/63/25 Справа № 225/4700/17 Суддя у 1-й інстанції - Геря О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року у справі № 225/4700/17 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні,

УСТАНОВИВ

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року у справі № 225/4700/17.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду, від ОСОБА_1 на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тим, що справа не стосується захисту прав приватного виконавця, як фізичної особи.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору визначених статтею 3 Закону України «Про судовий збір», або пільг щодо сплати судового збору передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини 1 статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені у статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оскільки стороною не надано доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору, заявлене з цього приводу клопотання задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

З урахуванням того, що апелянтом було отримано копію ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, вимоги якої стороною не виконані, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вважати апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року у справі № 225/4700/17 неподаною та повернути її скаржнику

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року у справі № 225/4700/17 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні вважати неподаною та повернути її заявнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права на повторне подання апеляційної скарги після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: