Справа №567/1202/25
Провадження №2/567/506/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Пономаренко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту від 28.12.2024 в розмірі 21450 грн. звернулося ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 28.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №8461829, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці кредит в розмірі 6500 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів в розмірі 0,01 в день та комісії за надання кредиту в розмірі 29,71% від суми наданого кредиту.

Вказує, що на виконання умов договору про надання коштів у кредит кошти були перераховані ОСОБА_1 на її банківський рахунок, а відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання та заборгованість не повернула, внаслідок чого заборгованість за договором про надання коштів у кредит складає 21450 грн., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 6500 грн., заборгованість за відсотками 18,85 грн., заборгованість за комісією 1931,15 грн та 13000 грн. заборгованість за пенею/неустойкою.

Зазначає, що 24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу №24/02/25, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024.

Вказуючи на те, що ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги за даним договором про надання коштів у кредит, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 21450 грн. заборгованості за договором про надання коштів у кредит.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 11.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачці було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Вказаною ухвалою витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію про належність відповідачці карткового рахунку № НОМЕР_1 , виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 28.12.2024 по 31.12.2024.

У визначені строки відповідачка подала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази перерахування їй коштів та позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих їй кредитних коштів, а тому вона позбавлена можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу, а також процентів. Вказує, що надані розрахунки кредитної заборгованості не підтвердженні належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалам первинної бухгалтерської документації. Окрім того зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану кредитор не мав права нараховувати неустойку за несвоєчасне виконання нею зобов`язання за договором. Вказує, що зі змісту кредитного договору взагалі неможливо визначити та встановити за які саме послуги, надані банком, стягується комісія. Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає про те, що твердження відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву жодними доказами не підтверджені, а тому не заслуговують на увагу.

06.08.2025 в системі "Електронний суд" представником позивача сформовано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідачки 8450 грн. заборгованості за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024 та вирішити питання про стягнення судових витрат у справі. Ухвалою суду від 11.08.2025 прийнято заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та вирішено здійснювати подальший розгляд справи за позовом ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України, зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.

Судом встановлено, що 28.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №8461829. Відповідно до підпункту 2.2.1. договору, сума кредиту становить 6500 грн. Підпунктом 2.2.2. договору визначено строк кредитування - 30 днів, згідно пп.2.2.3. договору, процентна ставка/день 0,01% (фіксована), відповідно до пп.2.2.4. комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1931,15 грн)

Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024 є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої обов`язки за договором про надання коштів у кредит №8461829 виконало, перерахувавши ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 6500 грн. коштів, що підтверджується платіжною інструкцією 4е54о0fa-7d6e-4ddb-b14d-42443e2cd343 та довідкою ТОВ "ФІНЕКСПРЕС".

В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що відповідачка умови договору щодо повернення кредиту порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті процентів за користування коштами, комісії за надання кредиту та основного тіла кредиту.

З розрахунку заборгованості за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024 встановлено, що 28.12.2024 ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 6500 грн. та станом на 03.07.2025 заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 21450 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 6500 грн., заборгованість за відсотками 18,85 грн., заборгованість за несплаченою пенею 13000 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 1931,15 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів".

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідачки слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8461829.

Оскільки умовами договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує 0,01% в день і оскільки борг по процентах станом на 03.07.2025 складає 18,85 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до умов договору про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024, ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1931,15 грн).

Пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В договорі від 28.12.2024 визначено, що метою кредиту є придбання товарів, а отже кредит за ним є споживчим і тому підлягає регулюванню Законом України «Про споживче кредитування».

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, в тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п.2.2.4 договору від 28.12.2024, комісія за надання кредиту становить 1931,15 грн. і нараховується за ставкою 29,71% від суми кредиту одноразово.

При вирішенні спору, суд виходить з того, що позивачем доведено в суді природу комісії за договором, яка визначена як комісія за надання кредиту і її існування передбачено ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».

Оскільки на даний час комісія, пов`язана з наданням кредиту ОСОБА_1 не сплачена, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Крім того судом взято до уваги заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, якою зменшено позовні вимоги на суму пені.

Відповідно до положень ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу 24/02/25 від 24.02.2025, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024.

Таким чином, у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню, зокрема, до боржника ОСОБА_1 .

Оскільки відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024, суму отриманих грошових коштів не повернула, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог задоволити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024 в розмірі 8450 грн., що включає в себе заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками та заборгованість за комісією за надання кредиту.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.11.2024 між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О. було укладено договір про надання правничої допомоги та адвокат взяла на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу.

Згідно витягу з акту №15-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, вартість послуг адвоката, що включає в себе вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви, підготовка/складання позовної заяви, становить 3500 грн.

При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа №922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Суд також має враховувати чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у праві, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги, та інші обставини.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч.3 ст.141 ЦПК України, якими передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Окрім того, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із стягненням заборгованості за кредитним договором.

Тобто, даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають з відносин банківського кредитування та є одним з найбільш розповсюджених судових спорів. У спорах такого характеру, за відсутності інших позовних вимог, відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Таким чином, для адвоката дана справа є звичайним спором простої складності та не потребувала значного обсягу часу для підготовки та звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Також вирішення спору було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без участі адвоката у судовому засіданні.

Суд, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

З огляду на викладене та беручи до уваги наведені законодавчі приписи та встановлені судом обставини справи та досліджені докази, судом не встановлено, що витрати позивача у заявленому розмірі мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим, як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат у повному обсязі іншою стороною, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст..2, 10, 12-13, 137, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" 8450 грн. заборгованості за договором кредиту, 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2422 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (місцезнаходження: м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, 9А офіс 204 Київської області, ),

відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено 06.10.2025.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.