Справа № 740/3366/25
Провадження № 2-др/740/14/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2025 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Кот В. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс», товариство), поданим представником адвокатом Тараненком Артемом Ігоровичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні вищевказаного позову.

23.09.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Безсмертний С. М. подав до суду заяву, в якій просив на підставі ст. 270 ЦПК України ухвалити у справі додаткове рішення про розподіл судових витрат, а саме стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. На підтвердження понесення відповідачкою витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення додано: договір про надання правової допомоги № б/н-25 від 26.07.2025, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 26.07.2025, акт виконаних робіт від 22.09.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 26.07.2025, ордер на надання правничої допомоги на ім`я Веруги В. І.

У матеріалах справи містяться заперечення представника позивача Полякова О. В. про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн, оскільки вартість виконаних представником відповідачки робіт є завищеною, необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям розумності в розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України. В акті виконаних робіт від 22.09.2025 зазначено, що адвокат надав усну консультацію та аналізував судову практику, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не входить до виду адвокатської діяльності. Надану представником відповідачки квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 26.07.2025 про сплату відповідачкою правничої допомоги адвокату не можна вважати належним доказом на підтвердження понесення нею витрат, оскільки вказаний документ складено безпосередньо адвокатом. При цьому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення оплати, зокрема, платіжні доручення з відповідною відміткою банку або інші документи, що підтверджують фактичне здійснення фінансової операції. Розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Установлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ФК «Ейс», поданого представником адвокатом Тараненком А. І., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки адвокат Безсмертний С. М. просив вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, стягнути з ТОВ «ФК «Ейс» на користь відповідачки судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. Повідомив, що докази понесення судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Згідно з копією договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 26.07.2025 адвокат зобов`язується на замовлення клієнта надати йому послуги в сфері права, склад яких визначено в додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, а клієнт зобов`язується приймати надані послуги та оплачувати їх.

Відповідно до додатка № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 26.07.2025 адвокат зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, надавати клієнту послуги: підготування, надсилання процесуальних документів у справі № 740/3366/25 за позовом ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та захист прав та інтересів відповідачки в суді першої інстанції, вартість яких становить 6500,00 грн.

З копії акта виконаних робіт від 22.09.2025 убачається, що адвокатом надано Верузі В. І. такі послуги: усна консультація з вивчення документів та аналізом практики 1000,00 грн; підготовка та надсилання заяви про ознайомлення з матеріалами справи 500,00 грн; підготовка та надсилання відзиву на позовну заяву 3000,00 грн; підготовка та надсилання клопотання про долучення доказів, понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу, 2000,00 грн.

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 26.07.2025 ОСОБА_1 сплатила адвокату Безсмертному С. М. 6500,00 грн за надання правничої допомоги.

Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що визначений представником відповідачки розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн є завищеним з урахуванням категорії справи та наданих адвокатом послуг.

Так, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин цієї справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідачки.

Керуючись ст. 2, 13, 133, 137, 141, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (Харківське шосе, 19, м. Київ; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко