Справа №333/8053/25
Пр. № 2/333/4746/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Через систему «Електронний суд» подана ОСОБА_2 позовна заява від імені юридичної особитовариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 .

В позові зазначено, що ОСОБА_2 має статус представника позивача.

На підтвердження її повноважень надана довіреність, нотаріально не посвідчена, якою директор ТОВ «Фактор П» Лемешко Ольга Борисівна, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань, як особу уповноважену представляти дану юридичну особу без довіреності, на підставі статуту товариства уповноважує представляти інтереси Товариства, зокрема і в судах загальної юрисдикції.

Відповідно до ст. ч.ч. 1, 2 ст.58 ЦК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Зазначений правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20.

В доданій до позову довіреності зазначено, що вона видана на підставі статуту ТОВ «Фактор П», при цьому копія даного статуту з підтвердженням права директора товариства видавати довіреність в порядку передоручення своїх повноважень на представництво товариства третім особам, до позову не додано.

Частиною третьою статті 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За змістом статті 58 Закону України «Про нотаріат» довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність. Довіреність, видана в порядку передоручення, не може містити в собі більший обсяг прав, ніж їх передано за основною довіреністю. Строк дії довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 245 ЦК України).

У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним (частина перша статті 219 ЦК України).

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Верховного Суду від 02 січня 2025 року по справі № 464/755/23.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що до позову не надано належного підтвердження повноважень Цимбалюк І.М. на представництво інтересів даного товариства в суді, зокрема і право на подання позову від імені даного товариства.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається позивачу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що до позову не додано належного підтвердження повноважень Цимбалюк І.М. на представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П», суд дійшов висновку, що позов підписано особою, яка не має права її підписувати, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу, що не перешкоджає позивачу повторно звернутися з даним позовом до суду, після усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості , повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складання, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова