Справа № 931/765/25
Провадження № 2-о/931/43/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , недієздатним, встановити над ним опіку і призначити його опікуном.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу страждає психічним захворюванням, є особою з інвалідністю з дитинства, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що вимагає постійного стороннього догляду. Заявник ОСОБА_1 близько трьох років здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , що підтверджується висновками лікарської комісії, а також актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №7 від 08.09.2025 року, згідно якого інвалід ІІ групи ОСОБА_2 , постійно проживає разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Рідна сестра ОСОБА_2 та його племінниця також мають психічні захворювання, а інші родичі, які могли б опікуватися ОСОБА_2 та здійснювати постійний догляд за ним - відсутні.

Дослідивши подану заяву, приходжу до такого висновку.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що із заявою про визнання особи недієздатною з одночасним призначенням такій особі опікуна, можуть звернутися члени сім`ї фізичної особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, її близькі родичі, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги.

Приписами статті 2 Сімейного кодексу України визначено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання; сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Водночас, ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17.

Обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що близько трьох років постійно здійснює догляд за ОСОБА_2 .

Як слідує із витягу з реєстру територіальної громади № 2023/008130219 від 09 жовтня 2023 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Водночас, згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 1999 року Луцьким МУ УМВС України у Волинській області, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви доданий акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №7 від 08.09.2025 року, у якому зазначено, що ОСОБА_2 постійно проживає із племінником ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, такий документ не підтверджує, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть спільне господарство, мають по відношенню один до одної спільні права та обов`язки, у них наявні спільний бюджет та спільні витрати тощо, що давало б підстави визначити їх особами, які складають сім`ю. Інші докази на підтвердження цих обставин до заяви не додані.

Крім того, у поданій заяві ОСОБА_1 не зазначив у яких родинних відносинах він перебуває із ОСОБА_2 та доказів на підтвердження того, що він є близьким родичем, не подав.

Таким чином, системний аналіз зазначених вище норм законодавства та наданих суду документів не підтверджує, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 у розумінні статті 3 СК України, чи його близьким родичем, незалежно від їх спільного проживання, а відтак і особою, уповноваженою на звернення до суду з даною заявою.

Отже, на підставі наданих документів та в силу ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 не має права звертатися до суду з даною заявою, тобто у нього відсутня цивільна процесуальна дієздатність у даних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладеного та норм закону, враховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, позовна заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 ч. 4 п. 1, 260, 296, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко