Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2/357/4700/25
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., розглянувши в прядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2025 представник позивача, начальник Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Вечеринська Ірина Анатоліївна, звернулася до суду з даним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.07.2025 судом поставлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник позивача, начальник Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Вечеринська Ірина Анатоліївна, у підготовче засідання не з`явилася, про дату час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду 12.08.2025 додаткові докази на підтвердження обставин справи та 06.10.2025 подала клопотання про проведення засідання за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали позовної заяви дійшов висновку, про необхідність подання додаткових доказів у справі з наступних підстав.

Конвенція про права дитини (ст.12) визначає, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02. 1991 р.), якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння, перед прийняттям рішення судовий орган: визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності; упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності - приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною (ст. 6).

Відповідно до ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана ВР України (ч.3 ст. 45 ЦПК України).

Згідно із ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно із ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, до суду подано висновок органу опіки та піклування Узинської міської ради від 23.06.2025 №61, однак у ньому відсутні відомості щодо з`ясування думки дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо заявленого спору.

На підставі Закону України «Про приєднання України до Статуту Ради Європи» від 31 жовтня 1995 року № 398/95-ВР Україна як держава приєдналася до держав-членів Ради Європи.

Підрозділ 6 Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи, щодо правосуддя дружнього до дітей «Свідчення та заяви дітей» окремо містить положення, що вказують, що опитування дітей з метою отримання інформації та доказів по справі має бути проведено спеціально навченим фахівцем. Так, пункт 64 вказує, що опитування та збір заяв дітей повинні, наскільки це можливо, проводитись кваліфікованими фахівцями. Всі зусилля мають бути направлені на те, щоб діти надавали свідчення у найбільш сприятливому оточенні та за найсприятливіших умов, з урахуванням віку, зрілості та рівня розуміння, а також будь-яких труднощів, які вони можуть мати.

Ч. 2 ст. 13 ЦПК України встановлено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, з метою забезпечення захисту прав дітей під час розгляду справи, слід зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області подати до суду додаткові докази у справі, а саме забезпечити явку дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та кваліфікованого психолога у судове засідання для заслуховування думки дітей при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або подати до суду заяви дітей, складені за участю кваліфікованого психолога, щодо заявленого спору, у випадку неможливості їх явки до суду.

Керуючись ст. 45, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області подати до суду додаткові докази у справі, а саме забезпечити явку дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та кваліфікованого психолога у судове засідання для заслуховування думки дітей при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або подати до суду заяви дітей, складені за участю кваліфікованого психолога, щодо заявленого спору, у випадку неможливості їх явки до суду.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. В. Бондаренко