ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7387/25 Справа № 199/3252/25 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
УХВАЛА

30 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Сахарові Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі Макарова М.О., Єлізаренко І.А., Свистунової О.В. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 16 травня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

29 вересня 2025 року через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід колегії суддів у складі Макарова М.О., Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.. Вказана заява обґрунтована тим, що предметом апеляційного розгляду є оскарження рішення суду першої інстанції у справі, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2016 р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики від 24.01.2013 р. Скаржник ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови стягнення інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення суду.

Зазначає, що Дніпровським апеляційним судом 11.03.2021 р. була розглянута інша справа №201/15458/17 (провадження №22-ц/803/1607/21) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2020 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та відсотків від суми позики за договором позики від 24.01.2013 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Справа розглядалась у складі головуючого судді Свистунової О.В., суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А..

Окрім цього, Дніпровським апеляційним судом 27.02.2024 р. була розглянута справа №199/7445/23 (провадження №22-ц/803/2825/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 24.01.2013 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Справа розглядалась у складі головуючого судді Демченко Е.П., суддів Барильської А.П., Макарова М.О..

З урахуванням викладеного, вважав, що оскільки судді Макаров М.О., Свистунова О.В., Єлізаренко І.А. брали участь у розгляді справ №201/15458/17 та №199/7445/23, в яких предметом розгляду було стягнення заборгованість за договором позики від 24.01.2013 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і ці судді також визначені у якості складу апеляційного суду з розгляду справи №199/3252/25, предметом якої є також стягнення заборгованості за договором позики від 24.01.2013 р., то вказані судді підлягають відводу.

Перевіривши заяву, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України).

Згідно ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 п. 1 ст. 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому обов`язково мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви про відвід колегії суддів: Макарова М.О., Єлізаренко І.А., Свистунової О.В. у даній справі свідчить, що підставою для відводу є те, що вказані судді брали участь у розгляді справ №201/15458/17 та №199/7445/23, в яких предметом розгляду було стягнення заборгованість за договором позики від 24.01.2013 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і ці судді також визначені у якості складу апеляційного суду з розгляду справи №199/3252/25, предметом якої є також стягнення заборгованості за договором позики від 24.01.2013 р., то вказані судді підлягають відводу.

В силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України зазначені у заяві доводи не є підставою для відводу колегії суддів.

Враховуючи необґрунтованість заявленого колегії суддів відводу у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 30, 33-41 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід колегії суддів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова