07 жовтня 2025 року м. Кропивницький
справа № 399/660/24
провадження № 22-ц/4809/890/25
Судді апеляційного суду Кіровоградської області Дьомич Л.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області про скасування наказу про звільнення у зв`язку із скороченням штату та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області про скасування наказу про звільнення у зв`язку зі скороченням штату та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Просила скасувати наказ №33-К від 29.08.2024 директора Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області про звільнення ОСОБА_1 , вчителя зарубіжної літератури 31 серпня 2024 року у зв`язку із скороченням штату (п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України); поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді вчителя зарубіжної літератури Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області; стягнути з Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з «01» вересня 2024 року до дня поновлення на роботі.
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачка не погодилась з судовим рішенням і подала апеляційну скаргу, якою просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Назаренка Владислава Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишені без задоволення, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2025 року, залишене без змін.

З рішенням колегії суддів, не погоджуюсь, на підставі ст.35 ЦПК України вважаю за необхідне висловити окрему думку стосовно висновку оскаржуваного судового рішення.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що у відповідача відбулося скорочення штату працівників - посади вчителя зарубіжної літератури. Вказано, що відповідач у справі дотримався норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника. Працівник відмовився від зайняття запропонованих посад, переважного права на залишення на роботі у позивача не було, дотримана процедура звільнення, тобто відбулося попередження за два місяці про наступне вивільнення. Підстава звільнення позивача, у зв`язку із скороченням штату, що обумовлено необхідністю унормування педагогічного навантаження вчителів.

На мою думку, такий висновок є незаконним та не ґрунтується на належних доказах у справі.

Так, за обставинами справи виходить, що згідно до наказу начальника відділу освіти Онуфріївської селищної ради від 29.05.2024 №126-ОД «Про внесення змін до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради на 2024 рік» внесено зміни до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з 01.09.2024 в частині зменшення кількості штатних посад, а саме кількість штатних посад вчителів змінено із цифри 15,8 на 14,8. Погоджено та введено в дію штатний розпис зі змінами Деріївського ліцею з 01.09.2024.

Наказом Деріївського ліцею від 29.05.2024 №24-К «Про внесення змін до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради» на 2024 рік (а.с.72) судом встановлено, що відповідно до наказу начальника відділу освіти Онуфріївської селищної ради від 29.05.2024 №126-ОД «Про внесення змін до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради» директором ліцею внесені зміни до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з 01.09.2024 та введено його в дію з 01.09.2024.

Наказом від 31.05.2024 №26-к «Про скорочення штату педагогічних працівників» (а.с.12, 9, 73-74) відповідно до наказу по закладу від 29.05.2024 №24-К «Про внесення змін до штатного розпису Деріївського ліцею Онуфріївської селищної ради на 2024 рік» та для забезпечення працюючих педагогічних працівників ставкою тижневого навантаження у кількості 18 годин, відповідно до штатного розпису, директором ліцею Т.Пивовар наказано з 01.09.2024 скоротити посаду вчителя зарубіжної літератури.

Наказом від 29.08.2024 №33-К «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , вчителя зарубіжної літератури, 31.08.2024 року, у зв`язку зі скороченням штату (п.1 ст. 40 КЗпП).

Вважаю, що суд першої інстанції безпідставно погодився про дотримання відповідачем положень статті 42 КЗпП України, вказавши, що проведений порівняльний аналіз з наведенням даних свідчить про відсутність переважного права позивачки перед іншим на залишення на роботі. А також відповідачем не виконало в повній мірі покладеного на нього статтею 492 КЗпП України обов`язку, при вивільненні працівника за пунктом 1 частини 1 статті 40 цього Кодексу, запропонувати йому всі наявні вакантні посади, які той може обіймати.

Щодо переважного права позивачки залишитися на роботі у порівнянні з іншими вчителями, що викладають зарубіжну літературу, звертаю увагу на наступне.

Так, ОСОБА_1 з 18.08.1992р працює в Деріївській середній школі Онуфріївського району Кіровоградської області, на даний час є Деріївський ліцей Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області. З 05.01.2015 згідно запису №9 у трудовій книжці призначена на посаду «Вчителя світової літератури».

Має тривалий безперервний стаж роботи у школі, що складає понад тридцять років, відповідно набула досвід.

Із копії свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_1 (а.с.30) встановлено, що ОСОБА_1 з 04.09.2017-22.09.2017 пройшла навчання за освітньою програмою учителів, які викладають українську мову і літературу, зарубіжну літературу та російську мову.

Із копії свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_2 (а.с.24) позивач підвищувала кваліфікацію в Центрі підвищення кваліфікації та професійної адаптації з 18.09.2020-30.09.2020 за назвою «Удосконалення професійної компетентності сучасного педагога» для вчителя мистецтва, художньої культури.

Із копії свідоцтва НОМЕР_3 (а.с.28, 29) виходить, що ОСОБА_1 з 10.12.2021-11.12.2021 пройшла навчання за програмою підвищення кваліфікації вчителів закладів ЗСО, які забезпечуватимуть реалізацію мистецької освітньої галузі Державного стандарту базової середньої освіти, 5 клас, а з 02.12.2021-04.12.2021 мовно-літературної освітньої галузі (5 клас).

Із копії свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_4 (а.с.25, 27) встановлено, що позивач підвищувала кваліфікацію в Центрі підвищення кваліфікації та професійної адаптації з 20.02.2023-27.02.2023 за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для вчителя зарубіжної літератури.

З 04.07.2023-05.07.2023 пройшла навчання за програмою підвищення кваліфікації вчителів закладів ЗСО, які забезпечуватимуть реалізацію мовно-літературної освітньої галузі, адаптаційний цикл базової середньої освіти (6 клас).

Із копії свідоцтва НОМЕР_5 (а.с.26) виходить, що ОСОБА_1 з 22.06.2023-23.02.2023 пройшла навчання за програмою підвищення кваліфікації вчителів закладів ЗСО, які забезпечуватимуть реалізацію мистецької освітньої галузі Державного стандарту базової середньої освіти, 6 клас.

Із копії свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_6 (а.с.21) встановлено, що позивач підвищувала кваліфікацію в Центрі підвищення кваліфікації та професійної адаптації з 02.10.2023-09.10.2023 за назвою «Реалізація компетентнісного підходу в освітньому процесі» для вчителя трудового навчання, технологій.

Із копії атестаційного листа педагогічного працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчителя зарубіжної літератури (а.с.22-23) судом встановлено, що остання відповідає займаній посаді, відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії, спеціаліст вищої категорії, присвоєному педагогічному званню «старший вчитель».

Частиною першою статті 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України). Тобто застосування статті 42 КЗпП України можливе серед працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

Як вказував у суді відповідач, скорочено посаду вчителя зарубіжної літератури, а години викладання предметів з зарубіжної літератури і мистецтва, які викладала ОСОБА_1 залишилися такими ж і в тому ж обсязі. Фактично зміни у кількості предметів не відбулося. Предмет зарубіжної літератури і мистецтва залишився і продовжує викладатися в Деріївському ліцеї, як вимагає освітня програма в закладах загальної середньої освіти.

Предмет зарубіжної літератури входить до гуманітарних наук, яку можуть викладати вчителі спеціальності Філологія. Тому, переважність викладати предмет зарубіжної літератури надано вчителю ОСОБА_2 , яка є філологом та викладала раніше українську мову та літературу, а зараз викладає зарубіжну літературу.

Відповідач звертав увагу на порівняльний аналіз, складення якого є повноваженням директора. Вказала, що позивач є пенсійного віку, є інші вчителі, які ще не досягли пенсійного віку, їм потрібно допрацювати до пенсійного віку. Зарубіжна література відноситься до гуманітарних наук, яку можуть викладати інші вчителі філологи, які викладали інші дисципліни. Відповідно, вказані години розподілено між іншими вчителями філологами, чим забезпечено мінімальне педагогічне навантаження.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відповідач акцентувала увагу на пенсійний вік позивачки, що об`єктивно і було основною підставою скорочення позивачки.

Разом з тим, пенсіонер не може бути звільнений, скорочений через досягнення пенсійного віку, оскільки це є дискримінацією за віком. Закон забороняє приймати рішення про звільнення, скорочення чи переведення працівника, виключно ґрунтуючись на його віці, або з особливим відношенням, як в даній справі. Пенсіонери можуть бути звільнені лише на загальних підставах, передбачених Кодексом законів про працю (КЗпП), або за власним бажанням. Роботодателем хоча і наводиться порівняння позивачки з іншими працівниками, але наполегливо звертається увага на вік.

Так, у суді апеляційної інстанції на питання суду чому вибір звільнити був ОСОБА_1 , директор школи Т. Пивовар відповіла, що вона одна була пенсійного віку, всі інші по два-три роки до пенсійного віку. Чому цей викладач більше підлягав скороченню, ніж інші? По продуктивності праці. По цьому предмету олімпіад немає, конкурсів немає. Ніякої участі вона не брала в жодних конкурсах і олімпіадах. Якщо у вас не набралися перші класи, то чому ви не скоротили викладача початкових класів? Вчителька 1 класу, яка повинна була набирати 1 клас, по диплому має таку ж освіту, як і ОСОБА_3 - вчитель російської мови і літератури. Вона теж вчитель вищої категорії, вони на одному рівні, але їй ще треба 3 роки доробити до пенсії. Щодо продуктивність праці то пояснила, що інші вчителі брали участь у конкурсах, олімпіадах, займались якоюсь роботою. А у позивачки такий предмет, що немає олімпіад. Позивачка говорила, що допомагала іншим вчителям, але директор цього не бачила.

Як з`ясовано за наслідком опитування відповідача, ніхто із вчителів, визначених в таблиці-порівняння, не мав ніяких досягнень в світовій літературі.

Відповідачка наголошував на тому, що перевагу вирішила надати вчителю молодшому за віком, оскільки в неї вища продуктивність праці. Вона вміє працювати з комп`ютерною технікою, а ОСОБА_1 не цей навик не освоїла і вчитися не хотіла. Разом з ти, порівняльна таблиця не містить вказаної характеристики, тобто особливі навики не визначенні у порівнянні з іншими вчителями. Це питання не піднімалося і наводилося на предмет більшої продуктивності у суді першої інстанції. Таким чином обґрунтування своєї позиції відповідач збільшив, що виходить за межі перегляду справи в апеляційному суді.

Педагогічна діяльність вчителя включає діяльність у межах його педагогічного навантаження, норма якого на одну тарифну ставку становить 18 навчальних годин на тиждень (п.1 ч.3 ст. 24 вказаного вище Закону). Навантаження відноситься до компетенції директора ліцею, що директором і зроблено, оскільки 15,8 одиниць педагогів, при цьому, загальна кількість годин на тиждень в Деріївському ліцеї становила 199,5. Тобто, 199,5/15,8 = 12,6 годин на тиждень становило педагогічне навантаження на одного вчителя, що менше мінімального розміру навчальних годин на тиждень на одного вчителя. Письмової згоди на педагогічне навантаження педагогічного працівника закладу освіти обсягом менше норми (тобто менше 18 годин на тиждень) ніхто не надав. Тому і виникла необхідність зменшення кількості посад вчителя зарубіжної літератури та таким чином донавантажити інших вчителів.

Порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації педагогічних працівників для виявлення осіб, що мають переважне право згідно зі ст. 42 КЗпП від 30.05.2024 (а.с.100), з якого встановлено, що позивач віком 60 років, стаж роботи 43 р, освіта та категорія вищі, вчитель рос.мова та літер., звання старший вчитель, перспективне навантаження на 01.09.2024 відсутні дані; вчителі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають вік молодший 60 років, а саме 58 та 54, стаж роботи 37 та 34 роки відповідно, освіта та категорія вищі, вчителі укр.мови та літер., у вчителя ОСОБА_4 2 р. до настання пенсійного віку, перспективне навантаження на ІНФОРМАЦІЯ_3 - 10 год. укр.мова, укр.літ.; у вчителя ОСОБА_2 6 р. до настання пенсійного віку, перспективне навантаження на ІНФОРМАЦІЯ_3 - 10 год. укр.мова, укр.літ.; вчитель ОСОБА_5 має вік молодший за 60 р., стаж роботи 35 р., освіта та категорія вищі, вчитель рос.мова та літер., звання старший вчитель; 5 р. до настання пенсійного віку, перспективне навантаження на 01.09.2024 0,5 ст. заступника, 9 год. зар.літ., мистецтво.

Також у порівняльному аналізі зазначено, що ОСОБА_1 в конкурсах та олімпіадах участі не брала. ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 : конкурси ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та олімпіади, конкурси творів.

Свідок ОСОБА_2 зазначала, що порівняльний аналіз продуктивності праці взятий за той рік, де позивач не брала участі у конкурсах, але тому що конкурсів і олімпіад із зарубіжної літератури не було. Але позивач допомагала вчителям філологам у підготовці до конкурсів. Вчителі проходили курси і можуть читати інші предмети. І якщо годин не вистачає, то директор донавантажує годинами вчителів. Позивачка була в комісіях на олімпіадах, є атестованим вчителем.

У школі є ще три вчителя-філолога, які використали своє право на пенсію за вислугою років, три філологи-пенсіонери, у них години є по зарубіжній літературі.

В порівняльній таблиці продуктивності праці і кваліфікації педагогічних працівників для виявлення осіб, що мають переважне право, згідно ст. 42 КЗпП виходить наступне. В порівнянні з ОСОБА_1 визначено ще три вчителя: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . В критерій переважності включений вік, стаж роботи, сімейний стан, освіта, категорія, звання, скільки років залишилося до настання пенсійного віку, що на мою думку є сумнівним критерієм, як і сімейний стан, який у вказаних осіб заміжня, розлучена, вдова.

Зазначені у таблиці конкурси ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мають змістовне навантаження для викладачів виключно української мови та літератури, які позивачка не викладає.

З порівняльної характеристики виходить, що ОСОБА_1 в порівнянні з іншими має звання «старший вчитель» два інших вчителя, такого звання не мають.

Також мною звернута увага на надлишкові години директора та її заступника по дисциплінам, викладати які можуть інші вчителі, у тому числі і позивачка. Специфіка викладання у школі є взаємозамінність. ОСОБА_1 раніше викладала предмети не за спеціальністю, за відсутності вчителів. Станом на 2024рік у школі відсутні 1,7,10,11 класи. Так вчитель початкових класів відповідно був забезпечений годинами за рахунок звільнення позивачки, тобто викладає її дисципліну.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

За вищевикладеного, вважаю, що суд першої інстанції безпідставно погодився з законністю та обґрунтованістю оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 .

На мій погляд, ОСОБА_1 в порівнянні з іншими вчителями, що викладають зарубіжну літературу має переважне право, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ про її звільнення підлягає скасуванню, а позивачка поновленню на роботі.

Суддя Кропивницького апеляційного суду Л.М. Дьомич