У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 Справа №607/11104/24 Провадження №6/607/214/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Дмитрик В.-М.Р.

державного виконавця Витвицького В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подання старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицького Володимира Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2025 старший державний виконавець Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицький В.О. через систему «Електронний суд» звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням №607/11104/24 від 20.12.2024 видане Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Відділі перебувають 39 виконавчих провадження про стягнення коштів із ОСОБА_1 на користь фізичних і юридичних осіб, а також держави, серед яких виконавче провадження № 77196961 щодо виконання виконавчого листа № 607/11104/24, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 20.12.2024, про cтягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від квітня 2022 у сумі 4000 євро, 1370,88 грн. судового збору, 5000 грн. на правничу допомогу та 860 грн. витрат на послуги перекладача.

Разом з тим, рішення суду до теперішнього часу не виконане, а боржник не вчинив жодних дій спрямованих на виконання судового рішення, що свідчить про злісне ухилення від виконання рішення суду. Відповідно стягувач позбавлений можливості очікувати на реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, та держава втрачає можливість поповнення державного бюджету за рахунок сплати виконавчого збору. З огляду на викладене, державний виконавець просить подання задовольнити.

Старший державний виконавець Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицький В.О. в судовому засіданні підтримав подане ним подання у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав у ньому викладених.

Заслухавши пояснення державного виконавця, вивчивши доводи викладені у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, суд приходить до наступного висновку:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2024, у цивільній справі № 607/11104/24, позов ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Нерода Алла Ігорівна до ОСОБА_1 про стягнення коштів, задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від квітня 2022 року у сумі 4000 Євро. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1370 гривень 88 копійок судового збору, 5000 гривень на правничу допомогу та 860 гривень витрат на послуги перекладача.

На підставі вказаного рішення суду 20.12.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/11104/24.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицького В.О. від 13.02.2025 на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 77196961 з примусового виконання виконавчого листа № 607/11104/24 виданого 20.12.2024 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від квітня 2022 року у сумі 4000 Євро, 1370 гривень 88 копійок судового збору, 5000 гривень на правничу допомогу та 860 гривень витрат на послуги перекладача.

Також, 13.02.2025 старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицьким В.О. у межах ВП № 77196961 винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника ОСОБА_1 ; про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 ; про арешт коштів божника ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповідей Пенсійного фонду України від 14.02.2025, 27.05.2025 у ВП № 77196961, про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, та інформацію про фізичних осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, інформацію про боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 не знайдено.

Відповідно до відповідей Державної податкової служби України від 14.02.2025, 27.05.2025 у ВП № 77196961, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, у суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи боржника за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 в Державному реєстрі відсутня.

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ України від 15.02.2025, у даних МВС України відсутні відомості про зареєстровані транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 , РНОКПП: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з відповіді Державної прикордонної служби України від 27.05.2025 щодо перетину боржником державного кордону, в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 , РНОКПП: ІНФОРМАЦІЯ_1 державного кордону у період з 01.03.2025 по 27.05.2025.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицького В.О. від 27.05.2025, виконавче провадження № 77196961 з примусового виконання виконавчого листа № 607/11104/24 виданого 20.12.2024 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області приєднано до зведеного виконавчого провадження № 67517362, яке веде Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

07.07.2025 боржник ОСОБА_1 з`явився до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виклик державного виконавця та надав пояснення відповідно до яких, він тимчасово знаходиться під слідством та лікується у Тернопільській районній та міській лікарні в ортопедії. Зазначив, що на даний момент він не працює, однак борг зобов`язався віддавати після лікування.

Згідно з декларацією про доходи та майно боржника фізичної особи від 07.07.2025, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не працевлаштований, жодних доходів не отримує, будь-якого рухомого чи нерухомого майна не має.

Як вбачається з актів державного виконавця від 08.07.2025, 15.07.2025, виходом старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицького В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/11104/24 виданого 20.12.2024 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області за адресою проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 встановлено, що доступу надано не було, боржника за місцем проживання не було, двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан не вдалося.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 2-3 ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в статті 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров`я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України про виконавче провадження, боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження вбачається, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2024, у цивільній справі № 607/11104/24 до теперішнього часу не виконано, а боржник ОСОБА_1 ухиляється від його виконання та не вживає відповідних заходів щодо його виконання.

За таких обставин, беручи до уваги те, що боржник має непогашену заборгованість, враховуючи ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого провадження, а тому є ймовірність того, що боржник виїде за межі України, щоб уникнути сплати боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця, оскільки обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням у демократичному суспільстві, яке носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти можливості та дієві способи для виконання рішення суду.

Крім цього, суд зауважує, що в силу частини 5 статті 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

На підставі наведеного, керуючись статтями 251, 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Витвицького Володимира Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 607/11104/24 виданим 20.12.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Н. Р. Кунець