Справа № 159/701/25
Провадження № 2/159/658/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Чалого А.В.,

за участі секретаря судових засідань Конашук М.А.,

представника відповідача - Ніколаєва Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитними договорами: № 9113777; № 4173253; № 14964-12/2023; № 26504-02/2024; № 6934640; № 38547-12/2023; № 02024-01/2024 в загальному розмірі 84 830, 78 гривень та понесені судові витрати.

Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 9113777 від 07.02.2024 обґрунтовує тим, що 07.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9113777. Договір укладено в електронній формі. Згідно даного договору, кредитор надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на платіжну картку позичальника. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував. 30.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН" та ТОВ "ФК "ЄАПБ"" укладено Договір факторингу №30072024/2, згідно якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9113777 від 07.02.2025 в розмірі 13615,78 гривень. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Зважаючи на викладене просить суд позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

02.04.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача.

05.05.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

15.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що позов не визнає повністю, оскільки вважає, що недопустимо в в позовній заяві об`єднувати позовні вимоги по різних кредитних договорах, позовні вимоги не обґрунтовані належним чином, походження суми стягнення у позовній заяві не розшифровано. Позивачем не надано жодного первинного документа за яким можна було б встановити наявність боргу, його розмір та походження. Щодо нарахованих сум за кредитним договором № 9113777 від 07.02.2024, то вказує, що п. 1.5.1 даного договору є нікчемним, вказана комісія в договорі не являється комісією за правовою природою. Доданий до позовної заяви складений позивачем на свій розсуд розрахунок заборгованості не являється первинним документом бухгалтерського обліку , не містить розрахунку сум заборгованості ні за тілом кредиту, ні за процентами. Також зазначає, що немає беззаперечних доказів підписання кредитного договору з відповідачем саме як з позичальником. Перевірити правильність нарахованих сум не можливо. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги кредитора є недоведеними, отже задоволенню не підлягають.

15.05.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про повернення позовної заяви, в зв`язку із порушенням позивачем ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» правил об`єднання позовних вимог або роз`єднання позовних вимог.

23.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що підстави викладені в відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, недоведеними та суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства. Вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог. Відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень та зауважень щодо умов договору. Підписавши договір ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з умовами договору. Представник позивача вважає, що надані суду докази є належними, допустимим, достатніми, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

28.05.2025 до суду надійшли заперечення представника відповідача на відзив у яких він зазначив, що позивач не надав заперечення проти факту необґрунтованості позовних вимог, що він розцінює, як відсутність контраргументів. Не надано жодного первинного документа за яким можна було б встановити наявність боргу, його розмір та походження. Просить відмовити в позові повністю.

02.06.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9113777 в розмірі 13615,78 грн, з яких: 6279,16 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5881,62 грн - сума заборгованості за відсотками; 1455грн. заборгованість за комісією, залишити у справі № 159/701/25 (провадження №2/159/658/25) виділено в окреме провадження.

21.07.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з витребуванням доказів.

14.08.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2024 між ТОВ «Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №9113777.

Відповідно до умов даного договору кредитодавець надав позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 гривень строком на 180 днів, 05.08.2024 - дата остаточного погашення заборгованості. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 9326,22 гривень. Денна процентна ставка складає 0,74%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2710,39% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 16326,22 гривень. Комісія за надання кредиту - 1746, 00 гривень. Проценти за користування кредитом складають - 7580,22 гривень.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *50.

Платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту вказана ОСОБА_1 в Заяві на отримання кредиту № 9113777 від 07.02.2024, яка є невід`ємною частиною ( додатком №2) Договору про споживчий кредит.

Для підписання договору № 9113777 від 07.02.2024 з додатками ОСОБА_1 було використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором "695799" відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі шляхом успішного перерахування коштів на платіжну картку клієнта в сумі 7 000, 00 гривень.

07.02.2024 на картковий рахунок платіжної картки № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я " ОСОБА_1 " (РНОКПП НОМЕР_3 ) було зараховано грошові кошти у сумі 7000,00 гривень (ID платежу ), що підтверджується наданою на запит суду інформацією АТ КБ "ПриватБанк" від 05.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-250728/98995-БТ.

Договором факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024 та Витягом з Реєстру прав вимог до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №9113777 від 07.02.2024, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості - 13615,78 гривень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо твердження представника відповідача про відсутність належних та допустимих доказів укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів, суд зазначає наступне.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Відповідна правова позиція Верховного Суду є сталою, поширюваною та відомою.

Факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 в розмірі 7000, 00 гривень на свою банківську картку підтверджено письмовими доказами, а саме випискою по картковому рахунку відповідача № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_4 ) наданою на запит суду АТ КБ "ПриватБанк", що повністю спростовує твердження представника відповідача щодо недоведеності отримання відповідачем грошових коштів.

Щодо твердження представника відповідача про нікчемність стягнення комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Одноразова комісія - це одноразова плата за послугу, яка сплачується при отриманні кредиту. Може бути фіксованою сумою або відсотком від суми кредиту чи вартості застави.

Одноразова комісія повинна бути передбачена кредитним договором, який підписується позичальником.

В Договорі про споживчий кредит № 9113777 від 07.02.2024 зазначено, що комісія за надання кредиту - одноразова винагорода, що сплачується Позичальником за підготовку, організацію та надання Кредитодавцем фінансової послуги (кредиту), та встановлена в п. 1.5.1 цього Договору.

Пункт 1.5.1 цього договору передбачає розмір комісії за надання кредиту в сумі 1746,00 гривень, яка сплачується позичальником рівними частинами за час користування кредитними коштами відповідно до графіка платежів (Додаток 1 до Договору).

Отже, позичальник ОСОБА_1 , підписуючи кредитний договір погодився на умови надання йому кредитних коштів в тому числі щодо встановлення одноразової комісії.

Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем договору споживчого кредиту №9113777 від 07.02.2024з ТОАВ "Мілоан" на умовах визначених кредитодавцем.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Мілоан" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором в розмірі 13615,78 гривень.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, враховуючи, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" отримало право вимоги за кредитним договором, а також те, що вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 89,142, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 9113777 в розмірі 13615 (тринадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 78 копійок, з яких: 6279,16 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5881,62 грн - сума заборгованості за відсотками; 1455грн. заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судового збору.

Позивач: Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, Київська область, 01032, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Ніколаєв Леонід Федорович, адреса: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.10.2025.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ