РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3303/25

номер провадження 2/695/1930/25

02 жовтня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судд Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі позивач, АТ «ПУМБ») з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.02.2020 між сторонами був укладений кредитний договір №801 та надано позичальнику кредит у сумі 30 000 грн 00 коп. 16 серпня 2022 року між сторонами був укладений кредитний договір № та надано позичальнику кредит у сумі 80 795 грн 25 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 по кредитному договору №801 від 08.02.2020 становить 64 652 грн 71 коп., з яких: 29 185 грн 99 коп. заборгованість за кредитом; 35 466 грн 72 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору № від 16.08.2022 становить 93 849 грн 43 коп., з яких: 59 503 грн 74 коп. заборгованість за кредитом; 10 грн 51 коп. заборгованість за процентами; 34 335 грн 18 коп. заборгованість за комісією.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув. Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибув, надавши суду 08.09.2025 заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019), затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 760 від 1106.2019, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Судом встановлено, що 16.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту до договору № від 16.08.2022 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит, сума кредиту 80 795 грн 25 коп., строк кредитування 36 місяців.

Відповідно до п.4 паспорту споживчого кредиту процентна ставка становить 0,01% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,4%.

08 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою №801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно із даною заявою відповідач звернувся до позивача із заявою про відкриття йому картки із встановленим кредитним лімітом у сумі 15 000 грн 00 коп., строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміти продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень сторін. Стандартна процентна ставка складає 47,88%, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтовна вартість кредиту для споживача складає 12577 грн 58 коп. Дані умови також визначені паспортом споживчого кредиту.

Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту до договору №801 від 08.02.2020 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 15 000 грн 00 коп., строк кредитування 12 місяців.

Відповідно до пункту 6 паспорту споживчого кредиту у разі невиконання боржником зобов`язань по договору, з першого дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом нараховуються проценти у розмірі 62% річних.

10 квітня 2025 року на адресу відповідача позивачем було направлено письмову вимогу за вих. № КНО-44.2.2/580 про погашення заборгованості за кредитними договорами №801 від 08.02.2020 у сумі 64652 грн 71 коп. та № від 16.08.2022 у сумі 93 849 грн 43 коп.

Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №801 від 08.02.2020, боржник ОСОБА_1 , кредитний ліміт неодноразово збільшувався, востаннє 03.03.2022 до 30 000 грн 00 коп.

Відповідно до платіжної інструкції №TR.56352358.69328.6883 від 16.08.2022 позивачем на рахунок ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у сумі 80 795 грн 25 коп., на виконання умов договору № від 16.08.2022.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 16.08.2022 розмір заборгованості позивача станом на 09.04.2025 становить 59 503 грн 74 коп. заборгованість за кредитом; 10 грн 51 коп. заборгованість за відсотками та 34 335 грн 18 коп. заборгованість за комісією.

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №801 від 08.02.2020 розмір заборгованості позивача станом на 09.04.2025 становить 29 185 грн 99 коп. заборгованість за кредитом; 35 466 грн 72 коп. заборгованість за відсотками.

Використання кредитних коштів та часткове погашення заборгованості за кредитними договорами № від 16.08.2022 та №801 від 08.02.2020 підтверджується виписками з особового рахунка відповідача з 08.02.2020 по 09.04.2025 та з 16.08.2022 по 09.04.2025.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.16 ЦК України).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно із положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПУМБ» надало належні і допустимі докази укладення із відповідачем кредитних договорів № від 16.08.2022 та №801 від 08.02.2020.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Усупереч умовам кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, а тому суд дійшов висновку про правомірне нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої за договором від 16.08.2022 № комісії у сумі 34 335 грн 18 коп., суд зазначає наступне.

Пунктом 4 паспорту споживчого кредиту до договору від 16.08.2022 № встановлена комісія за обслуговування кредиту, розмір якої становить 1,4%, яка нараховується щомісячно від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі №752/4008/20, в якій надавалася оцінка дійсності положень кредитного договору з АТ «ПУМБ», аналогічно як у цій справі, вказано про те, що відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 закону.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

За обставин цієї справи пунктом 4 паспорту споживчого кредиту до договору від 16.08.2022 № встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування».

Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4% щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Відтак, нарахування позивачем у даній справі заборгованості по комісії за кредитним договором від 16.08.2022 № у сумі 34 335 грн 18 коп. є безпідставним, та у задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Станом на 09.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами становить 158502 грн 14 коп., а саме: по кредитному договору №801 від 08.02.2020 становить 64652 грн 71 коп., з яких: 29185 грн 99 коп. заборгованість за кредитом; 35466 грн 72 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору № від 16.08.2022 становить 93849 грн 43 коп., з яких: 59503 грн 74 коп. заборгованість за кредитом; 10 грн 51 коп. заборгованість процентами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам суму сплаченого позивачем судового збору у сумі 1 897 грн 65 коп.

Керуючись ст.10,12,13,141,200,206,264,265,274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість:

за кредитним договором №801 від 08.02.2020 у сумі 64 652 (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн 71;

за кредитним договором № від 16.08.2022 у сумі 59 514 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн 25 коп.;

усього на загальну суму 124 166 (сто двадцять чотири тисячі сто шістдесят шість) грн 96 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» витрати зі сплати судового збору у сумі 1 897 (одна тисяча вісімсот дев`яносто сім) грн 65 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеномуст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська