УХВАЛА

22.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

представника позивача Янчука М.О.,

представника відповідача Козлова А.І.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ житлового будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Янчук М.О., звернулась до суду з позовом, у якому просить поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі житловий будинок площа загальна 138,20 кв.м, площа житлова 78,20 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

виділити (відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи) в натурі, у особисту власність ОСОБА_1 35/100 ідеальних частин: житлового будинку (в квартиру АДРЕСА_2 ; земельної ділянки, площею 0,10 га, кадастровий № :05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

виділити (відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи) в натурі, у особисту власність ОСОБА_2 65/100 ідеальних частин: житлового будинку (в квартиру АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок площа загальна 138,20 кв.м, площа житлова 78,20 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач є співвласниками (на праві спільної часткової власності) житлового будинку площа загальна 138,20 кв.м, площа житлова 78,20 кв.м (частки у праві власності: ОСОБА_1 35/100 ідеальних частин, ОСОБА_2 65/100 ідеальних частин), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку (частки у праві власності: ОСОБА_1 35/100 ідеальних частин, ОСОБА_2 65/100 ідеальних частин), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами вже фактично відбувся поділ будинку і земельної ділянки в натурі, але постійно виникають конфліктні ситуації. Тому, позивач вважає за потрібне вирішити питання щодо поділу будинку та земельної ділянки в натурі у правовому полі, для того щоб кожен зі сторін ніс відповідальність та матеріальні затрати саме за свою частку в даному житловому будинку. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири, що повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі. Отже, житловий будинок необхідно поділити таким чином, щоб позивачу та відповідачу було виділено у власність відокремлені частини житлового будинку.

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

26.05.2025 від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про призначення експертизи, у якому заявник просить призначити судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу для визначення можливості поділу спірного майна в натурі. Проведення судової будівельно-технічної експертизи просить доручити судовому експерту Свістунову І.С. На розгляд та вирішення експерта поставити наступні питання: чи можливо поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок площа загальна 138,20 кв.м, площа житлова 78,20 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ? Якщо так, які є варіанти поділу вищевказаного будинку та земельної ділянки в натурі між позивачем та відповідачем (зазначивши ці варіанти, з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання житлового будинку, залишення його частини у спільній власності, а також визначення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу зменшилась)?Оплату за проведення експертиз покласти на позивача. Провадження у цій цивільній справі зупинити на час проведення судової експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що доказами, що обґрунтовують обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог щодо визначення технічної можливості розподілу спірного нерухомого майна, яка б відповідала розмірам ідеальних часток співвласників у праві спільної власності на майно; зміни часток і присудження грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась, у випадку відхилення від розміру ідеальних часток може бути лише висновок експерта з проведеними дослідженнями, оскільки встановлення таких обставин, потребують спеціальних знань.

Представник позивача у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання щодо клопотання про призначення експертизи не заперечував, як і щодо експертної установи/експерта, запропонованого позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються висновками експертів.

Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25.02.1994 №4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 №144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 №15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26.07.2007 у справі «Walchli v. France», від 08.12.2016 «ТОВ «Фріда» проти України»).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять до предмету доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

В даній справі позивач посилається на те, що між сторонами вже фактично відбувся поділ будинку і земельної ділянки, але постійно виникають конфліктні ситуації. Тому позивач вважає за потрібне вирішити питання щодо поділу будинку та земельної ділянки в натурі.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).

Призначення у цій справі судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи сприятиме встановленню дійсних обставин справи.

Враховуючи, що можливі варіанти поділу житлового будинку та земельної ділянки в натурі є предметом доказування в даній справі, а також, що для з`ясування таким даних необхідні спеціальні знання, обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, приписи ст. 103 ЦПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача та призначити у справі судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу.

Призначаючи експертизу, суд бере за основу перелік питань, які сторона позивача вважає за доцільне поставити перед експертом.

Відповідно до частини третьої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експерту установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Проведення судової експертизи, суд, з урахуванням клопотання представника позивача, доручає судовому експерту Свістунову І.С.

Враховуючи, що для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу, без висновку експерта подальший розгляд справи є неможливим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час її проведення.

Керуючись статтями 1-12, 76, 103, 104, 107, 108, 189, 197, 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача Янчука М.О. про призначення експертизи - задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки, судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

На вирішення експерта поставити питання:

1. Чи можливо поділити в натурі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- житловий будинок площа загальна 138,20 кв.м, площа житлова 78,20 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий №:05:005:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ?

2. Якщо так, які є варіанти поділу вищевказаного будинку та земельної ділянки в натурі між позивачем та відповідачем (зазначивши ці варіанти, з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання житлового будинку, залишення його частини у спільній власності, а також визначення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу зменшилась)?

Проведення експертизи доручити судовому експерту Свістунову Ігорю Сергійовичу (м.Житомир, вул. М. Лисенка, 16, оф. 6).

Попередити судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Матеріали справи №295/17941/24 надіслати судовому експерту Свістунову Ігорю Сергійовичу (м. Житомир, вул. М. Лисенка, 16, оф. 6) для забезпечення проведення експертизи.

Зобов`язати сторін по справі надати доступ експерту до об`єктів дослідження.

Попередити сторони, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ЦПК України).

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження по справі зупинити до отримання висновку експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова