ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 621/3998/23

провадження № 22-ц/818/25/25

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків питання про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року постановлену у складі судді Овдієнко В.В.,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: встановити факт перебування неповнолітніх (віком до вісімнадцяти років) дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утриманні.

Заява мотивована тим, що встановлення даного факту дозволить останньому можливість скористатись правом, встановленим ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та звільнитись з військової служби для того, щоб більше часу приділяти своїй родині та в подальшому забезпечити гідне та достатнє утриманні і виховання його дітей.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено, оскільки заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявник звернувся до суду першої інстанції з заявою про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на його утримання, не є підтвердженням існування у нього із суб`єктом владних повноважень, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» існування спору про право, оскільки ч. 4 ст. 26 цього Закону визначає вичерпний перелік підстав для звільнення з військової служби, в тому числі і під час дії воєнного стану за наявністю перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В обґрунтування заяви про необхідність встановлення факту, що має юридичне значення зумовлено, що встановлення даного факту надасть можливість скористатись правом, встановленим ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та звільнитись з військової служби для того, щоб більше часу приділяти своїй родині та в подальшому забезпечити гідне та достатнє утриманні і виховання його дітей.

Таким чином, заявник на сам перед пов`язує необхідність встановлення факту перебування неповнолітніх (віком до вісімнадцяти років) дітей на його утриманні для можливості звільнитись з військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із матеріалів справи встановлено, що заявник ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дитей.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справа про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, що мають юридичне значення для заявника, визначені у п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Зазначає, що заявнику необхідно підтвердити вказаний факт, що діти знаходяться на його утриманні.

Разом з тим, зазначає, що на час подачі заяви він спільно із ОСОБА_2 виховують та утримують трьох дітей.

Відповідно до ст.141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, прописано, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150,151 СК України.

Відповідно до частини першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Заявник просить встановити факт утримання дітей, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини.

Із зазначеного вбачається, що має місце спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманні) дитини та вихованні та/або ухилення від участі у вихованні та матеріальному забезпеченні/утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження із залученням в якості відповідача матері дитини та з обов`язковою участю органу опіки та піклування (ч.4,5 ст.19 СК України).

Зазначене пояснюється тим, що сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо утримання дитини, тому факт одноосібного виховання та утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання та виховання дитини.

Такі правові позиції викладені Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 468/1025/23, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей слід залишити без розгляду.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що судом першої інстанції необгрунтовано зроблено висновок про відмову у задоволенні заяви з підстав п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, ст. 376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2025

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук