ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1506/25Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
судді Гончар Н. І., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27.06.2025 (повний текст складено 27.06.2025, суддя в суді першої інстанції Борєйко О. М.) у цивільній справі за позовом ТОВ Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

у грудні 2024 року Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики №9188833 від 25.09.2020 в розмірі 6 025 гривень основний борг; проценти за користування кредитними коштами 7 276 гривень 40 копійок, інфляційні втрати в розмірі 1 895,15 гривень за період з 28 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року за ст. 625 ЦК України, мотивуючи про те, що відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по договору,внаслідок чого у неї перед позивачем, який за договором факторингу отримав відповідні права вимоги, утворилася зазначена заборгованість.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 27.06.2025 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №9188833 від 25.09.2020 в сумі 15 196,55 гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 гривні, а в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовлено.

Суд першої інстанції вказав про обґрунтованість тверджень позивача про невиконання позичальником своїх договірних зобов`язань, що обумовило виникнення відповідної заборгованості.

Відмовляючи у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що на підтвердження належного виконання адвокатом умов договору про надання правової допомоги №20241128/10 від 28.11.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Дзундою О. В., до позовної заяви не додано акту передачі - приймання наданих адвокатом послуг чи акту приймання виконаних робіт з переліком виконаних робіт, витраченого адвокатом часу на їх виконання та їх вартості.

Позивач подав на вказане рішення суду 07.07.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відхилення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу та новим рішенням такі вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування вказано на те, що суд першої інстанції не врахував за умовами укладеного договору від 28.11.2024 по результатам розгляду справи 02.07.2025 позивач та адвокат склали акт приймання-передачі наданих послуг з їх переліком на підтвердженням розрахунку з адвокатом.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ураховуючи межі апеляційного оскарження за скаргою позивача, предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 25.09.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 9188833, відповідно до умов якого відповідач отримала в позику грошові кошти в розмірі 6 025 гривень строком на 64 дні зі сплатою 1,6 % за день користування грошовими коштами. Договір підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язання за договором позики виконані належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в розмірі та на умовах, визначених договором позики, що підтверджується довідкою ТОВ « ФК «Фінекспрес» від 29.03.2024 за вих. № 29/03-2024-4/ТНПП.

Відповідачем зобов`язання за договором позики належним чином не виконані.

01.04.2021 маж ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» укладений договір факторингу №016-010421, згідно умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Сіроко Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача за договором позики № 9188833 від 25.09.2020.

05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладений договір факторингу №20240205/2, відповідно до умов якого, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» належне йому право вимоги до відповідача за договором позики № 9188833 від 25.09.2020.

Згідно витягу з реєстру прав вимог №20240205/2 від 05.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 13 301 гривня 40 копійок, в тому числі: 6 025 гривень - сума основного боргу; 7 276 гривень 40 копійок - заборгованість за процентами.

17.02.2024 на адресу відповідача позивачем рекомендованим листом № 059 направлено повідомлення про відступлення права вимоги та досудову вимогу з пропозицією в добровільному порядку погасити заборгованість за договором позики № 9188833 від 25.09.2020 в сумі 13 301 гривня 40 копійок.

Внаслідок неналежного виконання грошових зобов`язань відповідачу нараховані інфляційні в розмірі 1 895 гривень 15 копійок за період з 28.11.2020 по 23.02.2022.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором позики від 25.09.2020 № 9188833, станом на 28.11.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 196 гривень 55 копійок, в тому числі:

- сума основного боргу 6 025 гривень;

- заборгованість за процентами - 7 276 гривень 40 копійок;

- інфляційні - 1 895 гривень 15 копійок за період з 28.11.2020 по 23.02.2022.

Факт укладення та зміст договорів, а також належне виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредиту сторонами при розгляді справи в апеляційному суді під сумнів не ставиться.

Позивач зазначає, що позичальник свої зобов`язання по договору належним чином не виконала внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яку він просить стягнути в цій справі.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, а саме наявність чинного договору позики, за яким відповідач отримала в користування кредитні кошти, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивач належним чином обґрунтував наявність та розмір заборгованості, що при апеляційному перегляді під сумнів не ставиться, як і факт переходу до позивача у справі від первісних кредиторів права вимоги до відповідача за укладеними договорами факторингу.

Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 7 000,00 грн, апеляційний суд враховує таке.

Частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За обставин цієї справи на підтвердження вимог про відшкодування понесених позивачем витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, та їх розміру позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 28.11.2024 №20241128/10, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Дзундза О. В., попередній розрахунок суми судових витрат; копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1333423.

Водночас суду першої інстанції не було надано переліку виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в інтересах позивача та їх вартість на час ухвалення рішення по суті спору 27.06.2025 та не було зазначено про те, що такі докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, отже при ухваленні оскаржуваного рішення відповідні судові витрати позивача підтверджені доказами не були.

Таким чином суд першої інстанції цілком обґрунтовано відхилив вимоги про їх відшкодування.

Апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, щоза умовами укладеного договору від 28.11.2024 про надання правничої допомоги по результатам розгляду цієї справи 02.07.2025 позивач та адвокат склали акт приймання-передачі наданих послуг з їх переліком на підтвердженням розрахунку з адвокатом, адже умови договору про розрахунок з адвокатом не можуть змінювати порядок подання доказів понесених судових витрат, передбачений ст. ст. 137, 141 ЦПК України, за яким відповідні докази надаються або до ухвалення судом рішення по суті спору, або з попереднім інформуванням суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення.

Такого порядку подання доказів понесення судових витрат позивач у цій справі не дотримався.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27.06.2025 у даній справі слід залишити без змін, а подану позивачем апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27.06.2025 у даній цивільній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 01.10. 2025.

Суддя-доповідач

Судді