РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/616/25

07 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Тараненко А. І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №195613278 від 10.06.2021 року у розмірі 39 770,50 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 10.06.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №195613278 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua та ознайомилася з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього, добровільно, без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, зареєструвалася на сайті, під час чого пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, вказавши свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV34NQ9. Зокрема, 10.06.2021 року о 14:09:11 відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно - телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинених дій відповідача, 10.06.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 14000,00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , що в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Не зважаючи на те, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, всупереч умов Договору №195613278 від 10.06.2021 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі - 39 770,50 грн., яка складається з наступного: 14000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 25 770,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 2/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278.

05.08.2020 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278.

26.12.2024 р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278 у загальному розмірі 39 770,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.04.2025 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Тараненка А. І. та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) платіжна картка, маска картки № НОМЕР_1 , чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ); інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № НОМЕР_3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» () та зарахування на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) за період 10.06.2021 - 15.06.2021 у сумі 14000,00 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer, згідно платіжного доручення №АЕ941АСВ-15ED-4E79-B59A-0EF266B81E0B від 10.06.2021); інформацію чи є/був номер телефону НОМЕР_4 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска карти № НОМЕР_1 та чи знаходиться/знаходився номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ).

Витребувана інформація надійшла до суду 06.05.2025 року.

13.05.2025 року від представника відповідача - адвоката Жупинського М. А. до суду надійшов відзив на позовну заяву (документ сформовано в системі «Електронний суд» 12.05.2025), в якому представник відповідача зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги позивача та вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, оскільки позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимог і до останнього кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС».

Таким чином, з врахуванням факту передачі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» та передачею ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» неіснуючого права вимоги до відповідача, у позивача відсутнє право вимоги про стягнення грошових коштів за кредитним договором №195613278 від 10 червня 2021 року, неіснуюче право вимоги за яким первісно було передано 28 листопада 2018 року, за три роки до укладення кредитного договору.

З кредитного договору вбачається, що строк надання кредиту становить 30 днів з відсотковою ставкою 1,56 % за одну добу, а тому нарахування відповідачу відсотків за користування грошовими коштами на підставі ст.1048 ЦК України після сплину 30- ти денного строку є незаконним.

Після закінчення строку дії кредитного договору можливе тільки нарахування 3% річних на суму боргу згідно ст.625 ЦК України.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Відтак, розмір відсотків відповідно до умов кредитного договору N° 195613278 від 10 червня 2021 року може становити 6552,00 гри. виходячи з розрахунку: 14 000,00 грн (тіло кредиту) х 1,56 % (відсотки від фактичного залишку кредиту х 30 днів (строк позики).

Кредитним договором № 195613278 від 10 червня 2021 року не передбачено відповідальності боржника згідно ч.2 ст.625 ЦК України у вигляді сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір яких встановлено кредитним договором.

Таким чином, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі частини першої статті 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень частини другої статті 625 ЦК України».

За таких підстав нарахування відповідачу процентів за межами 30-ти денного строку кредитування є безпідставним.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

02.06.2025 року від представника позивача - адвоката Тараненка А. І. до суду надійшла відповідь на відзив (документ сформовано в системі «Електронний суд» 30.05.2025), в якій представник позивача зазначив, що відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу.

Позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу.

Під час укладення договору відповідач ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту. Зміст договору жодним чином не порушує її законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилася, про що свідчать її підписи та Згода на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Проте відповідач не відмовлялася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликала, не зверталася за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору № 195613278 від 10.06.2021 р.

Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора.

Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Згідно п.4.3 Кредитного договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Кредитним договором № 195613278 від 10.06.2021 р. передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку, яка буде застосовуватись в період прострочення.

Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору.

Враховуючи порушення відповідачем норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.06.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №195613278 на суму 14 000 грн., терміном на 30 днів. За користування кредитом відповідачка зобов`язана сплатити проценти.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV34NQ9.

Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Приймаючи умови Кредитного Договору відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Згідно Кредитного договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 14000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки, порядок повернення кредиту та інше.

Згідно із заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 10.06.2021, вбачається, що така містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки.

Заповненням анкети - заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови кредитного договору.

Згідно з платіжним дорученням від 10.06.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти в сумі - 14000 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно договору №195613278 від 10.06.2021.

Разом з тим, з наданої АТ «Приватбанк» на запит суду інформації та виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 10.06.2021 року на її банківську картку № НОМЕР_5 було успішно зараховано кошти в сумі 14000 грн. Фінансовий номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_5 - НОМЕР_4 . Номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_4 .

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання по виконанню умов договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти.

28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 2/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278.

05.08.2020 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278.

26.12.2024 р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №195613278 у загальному розмірі 39 770,50 грн., що підтверджується витягом з Реєстру боржників за Договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

Представлені суду копії договорів факторингу належним чином підписані уповноваженими представниками сторін договорів, скріплені їх печатками та умови договорів передбачають право відступлення права вимоги, яке виникне у майбутньому, відтак підтверджують перехід права вимоги до ОСОБА_1 від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», надалі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», після чого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС».

Відтак, оскільки умови кредитного договору №195613278 від 10.06.2021, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачкою не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 р. перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №195613278 від 10.06.2021 заборгованість ОСОБА_1 станом на 16.01.2025 року (включно) становить 39770,50 грн., яка складається з: 14000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 25770,50 грн. заборгованість по несплачених відсотках.

Правовою підставою заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало відповідачу ОСОБА_1 одноразовий ідентифікатор MNV34NQ9.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цьогоКодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови зазначеного кредитного договору у частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору, а тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаним кредитним договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який долучено до матеріалів справи.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не вбачає обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки при укладенні кредитного договору сторони погодили всі умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» заборгованість у сумі 39770,50 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У прохальній частині позову представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «ЕЙС» до матеріалів справи долучено наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024 року, додаткову угоду до нього № 1 від 27.12.2024 року, акт прийому - передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024 року, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 року.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати є співмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі - 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 15, 81, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612, 625, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», (місце знаходження м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, ) заборгованість за кредитним договором №195613278 від 10.06.2021 року у розмірі - 39 770 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», (місце знаходження м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (місце знаходження м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005,), .

Відповідач:

ОСОБА_1 , (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повне рішення складено

07 жовтня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч