Справа № 2-5470/10
Провадження 6/522/461/25
УХВАЛА

24 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Зелінська К.Ю.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» Солонець Сергія Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Другої Одеської філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» Солонець Сергія Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Другої Одеської філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 18.07.2025 року заяву прийнято до провадження.

В судове засідання призначене на 24.09.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали заяви прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2010 року у справі № 2-5470/10 задоволено позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» (Первісний стягувач) про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Кредитним договором № 20/05 від 16.09.2008 року.

На виконання цього рішення приватним виконавцем Крецулом В. А. відкрито виконавче провадження № 72078109, яке є чинним на момент розгляду заяви, що підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2023 року та Інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Правонаступництво стягувача підтверджується Договором купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «УКРГАЗБАНК» від 03.06.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом (реєстр. №807), укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «ФК «МАНІТУ». Вказаний Договір укладено на виконання Протоколу проведення електронних торгів № 635103 від 24.04.2025 року, яким ТОВ «ФК «МАНІТУ» визнано переможцем продажу активу, що включав право вимоги за Кредитним договором № 20/05 від 16.09.2008 року (порядковий номер 1194 у Додатку № 1 до Договору).

Факт сплати ціни продажу підтверджується випискою з рахунку ТОВ «ФК «МАНІТУ». Згідно з витягом з Реєстру Прав вимоги (Додаток №1 до Договору), Банк відступив, а ТОВ «ФК «МАНІТУ» набуло, зокрема, право вимоги за Кредитним договором № 20/05.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт вибуття первісного стягувача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та перехід його прав до правонаступника ТОВ «ФК «МАНІТУ» шляхом відступлення права вимоги.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом частини першої статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ст. 1077 ЦК України).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок сформовано постановою Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 2-3897/10 (№ в ЄДРСР 87733066).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом частин першої та третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно частини другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно частини п`ятої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом частини першої статті 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява про заміну сторони її правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259, 260, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» Солонець Сергія Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Другої Одеської філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості- задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження № 72078109 з примусового виконання Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2010 року у справі № 2-5470/10 (виконавчий лист № 2-5470/10 виданий 24.04.2014), а саме стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» (), його правонаступником ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» ().

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлений 30.09.2025 року.

Суддя А.В. Науменко