Дата документу 30.09.2025 Справа № 337/1771/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1771/24 Головуючий у І інстанції: Фетісов М.В.
Провадження № 22-ц/807/1163/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району та районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначенні способів участі у їх вихованні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району та районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначенні способів участі у їх вихованні.

В обґрунтування позову зазначено, з 24.11.2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб розірвано рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2019 у справі № 337/2250/19.

Фактично сім`я проживала в орендованій квартирі АДРЕСА_1 . Після припинення шлюбних відносин сторони продовжили жити в зазначеній квартирі як сусіди.

Приблизно у січні 2022 року після чергової сварки, ОСОБА_2 зібрав свої речі і з`їхав з квартири. Наприкінці лютого, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, з метою побачення з дітьми для їх моральної підтримки, купивши продукти харчування, позивач прийшов до квартири за вищезазначеною адресою, проте дверей йому ніхто не відчинив. ОСОБА_5 замкнені двері, його син та донька сказали, що мами вдома немає, а двері відчиняти вона заборонила.

Позивач зазначав, що фактично після того, як він виїхав з квартири, почалися непорозуміння з ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні дітей. Відповідач усіляко обмежує його право як батька на спілкування та зустріч з дітьми, налаштовує дітей проти нього. Також ОСОБА_1 почала створювати штучні перешкоди у відвідуванні дітей, наслідком чого є неможливість нормального спілкування позивача з дітьми.

З листопада 2022 року відповідач категорично не дозволяє бачитися з дітьми, перешкоджає зустрічам, мотивуючи це тим, що їй необхідно, щоб він купив квартиру для неї та дітей і тоді, вона, можливо, надасть можливість бачитися з дітьми.

Позивач також зазначав, що він сумлінно сплачує аліменти, стягнуті з нього на користь ОСОБА_1 судовим наказом Хортицького районного суду міста Запоріжжя, на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), з 25.01.2018. Наразі існує переплата в сумі 26000 гривень.

ОСОБА_2 зазначав, що пропонував ОСОБА_1 придбати квартиру дітям в рахунок сплати аліментів до 18 років, проте вона відмовилась, у зв`язку з тим, що вважає за необхідне і придбання квартири, і сплату аліментів.

Позивач зазначав, що під час воєнного стану відповідач отримує від нього аліменти в досить великому розмірі. Він працював доцентом в Університеті митної справи та фінансів, добровільно вступив до лав Національної гвардії України. Так, за основним місцем роботи позивача за 2023 рік відповідач отримала 65690,33 гривень, а за проходження ним служби у Національній гвардії України - 243908,31 гривень, що в середньому щомісячно складає 25799 гривень. ОСОБА_2 вважає, що, відмовившись від його пропозиції придбання квартири в рахунок сплати аліментів, ОСОБА_1 має можливість утримувати не тільки двох дітей, а ще й себе.

Приблизно у грудні 2023 року відповідач разом з дітьми виїхала з орендованої квартири, не попередивши батька, не повідомивши його про місце їх перебування та умови їх проживання. Такої інформації позивач не мав до часу подання позову.

ОСОБА_2 стверджував, що на своєму телефоні та на телефоні доньки ОСОБА_1 занесла його номер телефону до чорного списку, телефон сина вимкнений.

Батько підтримує зв`язки з адміністрацією, класним керівником та іншими вчителями Запорізького багатопрофільного ліцею № 99, в якому навчається донька, та дізнався, що мати подала документи сина до цього ж ліцею, проте забрала їх через два місяці, тому йому невідомо, де навчається його син і чи навчається він взагалі.

У зв`язку з тим, що відповідач перешкоджає спілкуванню батька з дітьми, створює обставини, через які він не може зустрічатися з дітьми, бачити їх та виховувати, чим порушує його права, як батька, ОСОБА_2 вважає, що запропонований ним спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми повною мірою відповідатиме інтересам його дітей.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_2 просив суд:

зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перешкоджати йому, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

визначити такий спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми:

-систематичні побачення щотижня у вівторок з 15.00 години до 18.00 години за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дітей,

-систематичні побачення щотижня у четвер з 15.00 години до 18.00 години за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дітей,

-систематичні побачення щотижня з 12.00 години суботи до 12.00 години неділі з ночівлею за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дітей,

-спільний відпочинок з дітьми щороку на території України без присутності матері загальною тривалістю до 30 днів, з яких не менше 7 днів у період зимових канікул за умови дотримання прав та інтересів дітей,

-особисте побачення з дочкою щороку 11 жовтня, в день її народження, протягом не менше двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, або, у випадку неможливості побачення в день народження з поважних причин, - наступного дня ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом не менше двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини,

-особисте побачення з сином щороку 24 березня, день його народження, протягом не менше двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, або, у випадку неможливості побачення в день народження з поважних причин, - наступного дня ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом не менше двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини,

-надання можливості щоденного спілкування з дітьми з використаням відеозв`язку тривалістю 30 хв.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 про стан здоров`я дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про зміну фактичного місця проживання дітей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено такі способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- щовівторка з 15.00 години до 18.00 години за місцем проживання чи перебування батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дітей;

- щочетверга з 15.00 години до 18.00 години за місцем проживання чи перебування батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дітей;

- щосуботи з 15.00 години до 12.00 години неділі з ночівлею за місцем проживання чи перебування батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дітей;

- щоденне спілкування з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку;

- спільний відпочинок на території України з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щороку без присутності матері ОСОБА_1 загальною тривалістю до 20 днів, з яких не менше 5 днів в період зимових канікул, за умови дотримання прав та інтересів дітей;

- побачення з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щороку 11 жовтня, в день її народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 , або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

- побачення з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щороку 24 березня, в день його народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 , або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року в частині її зобов`язання не чини перешкод у спілкуванні та виховані дітей, та відмовити в задоволенні позову в цій частині. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року в частині визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей просить змінити, виклавши його в такій редакції:

«Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один раз на тиждень щосереди з 16:00 до 18:00 години за місцем, обраним за домовленістю з дітьми, за умови дотримання прав та інтересів дітей.». Також просить стягнути з позивача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не довів створення відповідачем перешкод його спілкуванню з дітьми. Задовольняючи позовні вимоги про встановлення графіку побачень батька з дітьми, суд першої інстанції не врахував, що обоє дітей навчаються у школі, мають графік навчання, виконання домашнього завдання, свій розпорядок дня, тому спілкування з батьком щовівторка, четверга та суботи кожного тижня призведе до додаткового навантаження на дітей та перешкоджатиме їх встановленому розпорядку дня, протягом якого діти не тільки навчаються, а й відвідують гуртки, відпочивають та готуються до уроків наступного дня.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять доказів місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , тому категорично заперечує проти задоволення позову в частині щотижневих зустрічей дітей з батьком щосуботи з 15:00 години до 12:00 години неділі з ночівлею за місцем проживання чи перебування батька за відсутності матері. Такі зустрічі не лише не відповідають інтересам дітей, а й можуть їм нашкодити, адже вони бояться залишатися з батьком наодинці.

ОСОБА_1 також має зауваження до висновку органу опіки, адже він не містить акту обстеження житлово-побутових умов позивача, оскільки ні суду, ні службі невідоме місце дійсного проживання ОСОБА_2 .

Своєю заявою від 10.01.2025 ОСОБА_2 повідомив виконавчу службу про зміну місця роботи з одночасною зміною місця проживання, оскільки з 10.01.2025 його переведено до Київського інституту Національної гвардії України. Проте, суду позивач цих обставин не повідомив.

Щодо спільного відпочинку дітей з батьком у період канікул та під час святкування їх днів народження вважає за необхідне врахувати думку самих дітей.

У своїх запереченнях ОСОБА_2 заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону та матеріалам справи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Косякова З.М. наполягали на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні оскаржуваного рішення та зміні графіку спілкування батька з дітьми.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності позивача, який не з`явився.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну слід частково задовольнити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що необхідно встановити порядок побачень батька з дітьми, врахувавши інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дочкою та сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність встановлення порядку побачень батька з дітьми, проте вважає, що визначений судом графік такого спілкування, встановлення якого повністю дублює порядок, запропонований службою у справах дітей не враховує якнайкращих інтересів самих дітей.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що 24.11.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.11.2012.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 від 17.01.2023 (повторні).

Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2019 у справі № 337/2250/19 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.01.2018 у справі № 337/224/18, провадження № 2-н/337/83/2018, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

18.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до в.о. ректора Університету митної справи та фінансів ОСОБА_6 , із заявою, до якої додала оригінал судового наказу та просила перераховувати стягнуті кошти на її розрахунковий рахунок.

20.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до ректора Університету митної справи та фінансів ОСОБА_7 з заявою, в якій просила припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 за судовим наказом, включаючи заборгованість, починаючи з 26.01.2018.

28.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до ректора Університету митної справи та фінансів ОСОБА_7 з заявою, в якій просила видати їй виконавчий лист про сплату аліментів.

21.06.2019 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чуприною В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59227784 з примусового виконання судового наказу № 2-н/337/83/2018, виданого 26.01.2018 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини.

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), довідки про здійснені відрахування та виплати Університету митної справи та фінансів від 29.01.2024 № 24 та № 23, довідки про доходи військової частини НОМЕР_4 із заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 утримана сума по аліментам 243 908,31 гривень та 65 690,33 гривень, за період з березня 2022 року по лютий 2023 рік утримано аліментів в сумі 80 705 гривень, за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 утримано аліментів в сумі 64 132,35 гривні.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 59227784 станом на грудень 2023 рік була наявна переплата аліментів в сумі 26 157,90 гривень.

Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 01.10.2020 у справі № 337/1993/20 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.10.2011 ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Розпискою від 21.05.2019 підтверджується, що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 в борг 500 доларів США, який зобов`язалася віддати до 21.07.2019.

Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16.03.2020 у справі № 337/5153/19, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 23.08.2020 у цій справі, позов ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, судових витрат задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 500 доларів США за договором позики, а також сплачену суму судового збору в сумі 768,40 гривень.

Роздруківками з електронної пошти та скріншотами соціальної мережі Вайбер підтверджується, що ОСОБА_2 вітав дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відповідачку ОСОБА_1 , зі святами та телефонував їм.

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_2 працює в Університеті митної справи та фінансів з 04.08.2003. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку, як грамотний, дисциплінований, енергійний, морально відповідальний працівник. При виконанні службових обов`язків дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. Вміє логічно мислити, приймати обмірковані рішення. Принциповий, цілеспрямований, доводить справу до кінця, вболіває за результати своєї праці. Самокритичний, дотримується моральних стандартів та правил поведінки, стриманий. Доброзичливий по відношенню до інших, готовий до співпраці. Сумлінно виконує доручену справу. На критику та зауваження реагує адекватно. Має наполегливість у досягненні мети, знаходить творчий підхід з розв`язання завдань керівництва. Характеризується високими діловими та моральними якостями, тактовний, доброзичливий, комунікабельний, врівноважений.

Відповідно до Висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у їх вихованні та встановлення графіку зустрічей з дітьми № 17.01/01-27/930 від 04.10.2024 орган опіки та піклування дійшов висновку, врахувавши інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм права та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми, комісія вважає, що наступний спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні з дітьми дозволить максимально повно урахувати їх інтереси, а саме - враховуючи режим дня та стан здоров`я дітей: систематичні побачення щотижня у вівторок з 15-00 до 18-00 годин, за місцем проживання чи перебування батька, з можливістю вільного пересування по місту та за його межами, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив) за умови дотримання прав та інтересів дітей; систематичні побачення щотижня у четвер з 15-00 до 18-00 годин, за місцем проживання чи перебування батька, з можливістю вільного пересування по місту та за його межами, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив) за умови дотримання прав та інтересів дітей; систематичні побачення щотижня з 12-00 суботи по 12-00 неділі з ночівлею за місцем проживання батька, з можливістю вільного пересування по місту та за його межами, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив) за умови дотримання прав та інтересів дітей; спільний відпочинок на території України з дітьми щороку, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив), загальною тривалістю до 30 днів, з яких не менше 7 днів в період зимових канікул, за умови дотримання прав та інтересів дітей; особисте побачення з дочкою щороку 11 жовтня, в день її народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив), з можливістю вільного пересування по місту та його межами, за умови дотримання прав та інтересів дитини. У випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, побачення проводити наступного дня, протягом не менше ніж двох годин, за умови дотримання прав та інтересів дитини; особисте побачення з сином щороку 24 березня, в день його народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, без присутності матері (оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив), з можливістю вільного пересування по місту та його межами, за умови дотримання прав та інтересів дитини. У випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, побачення проводити наступного дня. протягом не менше ніж двох годин, за умови дотримання прав та інтересів дитини.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції було опитано дітей та з`ясовано їх думку.

Так, опитана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_1 зазначила, що останній раз бачила батька ОСОБА_2 восени 2022 року, після чого батько з нею більше не спілкувався, не телефонував. Не бажає, щоб батько спілкувався з нею, оскільки він зловживає алкогольними напоями та стає агресивним, сварив її та брата ОСОБА_4 , застосовував фізичну силу до неї, брата та мами, інколи погрожував, одного разу викрав у мами із сумки її паспорт та погрожував, що якщо розкаже матері він її вб`є, ніколи не допомагав матері з лікуванням її та молодшого брата. Разом з ними батько не проживає приблизно 4 роки. Одного разу силою заштовхав її у машину та повіз до м. Василівка, мама постійно телефонувала йому, повернуті додому були поліцією. Батько часто вживав алкоголь, коли вони проживали разом, мама постійно працювала, а батько брав їх з братом до наливайки (генделик), він пив, а вони з братом стояли його чекали, пляшку алкоголю ховав за холодильником. Постійно розказував з ким їй дружити, а з ким ні, постійно кричав коли робив із нею уроки. Просила маму, щоб вона не залишала її наодинці з батьком. Батько постійно кричить та виражається нецензурною лайкою. Не знає кинув батько зловживати алкогольними напоями чи ні.

Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності матері ОСОБА_1 зазначив, що останній раз бачив батька у 2022 році, коли було холодно, була війна, батько повів його з сестрою до ТЦ «УКРАЇНА», чекали в машині поки включать світло. Більше батько з ним та сестрою не спілкувався, не телефонував. Не бажає, щоб батьком спілкувався з ним, оскільки він вживав алкогольні напої майже щодня. Коли батько пив спиртні напої, то ставав агресивним, часто бив його, сестру та мати. Батько найняв спеціаліста, який різав провід світла у квартирі, де він проживав разом із матір`ю та сестрою ОСОБА_3 .

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року у справі № 758/10761/13-ц.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося ЄСПЛ, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, такі зустрічі не повинні носити формальний характер, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Вказані норми права кореспондуються зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень якої батьки, що проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, міжнародними та національними нормами законодавства України закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також передбачено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок - не чинити цьому перешкоди.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (стаття 159 СК України).

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20).

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять адреси місця проживання (перебування) позивача.

Висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у їх вихованні та встановлення графіку зустрічей з дітьми № 17.01/01-27/930 від 04.10.2024, який суд взяв за основу, також не містить даних про помешкання ОСОБА_2 , тобто умов його проживання орган опіки не обстежував. Під час складання вказаного висновку жодним чином не опитано дітей, не заслухана їх думка. Тому такий висновок не можна вважати обґрунтованим.

Колегія суддів наголошує, що у справах, що виникають зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

При вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між батьками дитини та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків.

Судам необхідно враховувати загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, надавати ретельну оцінку низці факторів, які залежно від обставин відповідної справи можуть відрізнятися.

При вирішенні питання щодо участі того з батьків, хто проживає окремо, у вихованні та спілкуванні з дитиною необхідно пам`ятати, що у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, у кожній конкретній справі суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Колегія суддів наголошує, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини.

На думку апеляційного суду, суд має враховувати висновки спеціалістів, з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

При цьому колегія суддів наголошує, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, у кожній конкретній справі суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, а тому у цій надчутливій категорії справ уніфікованого та формального підходу бути не може.

У судовому засіданні діти повідомили суд, що бояться батька, сторони не заперечували, що діти живуть окремо від нього більше чотирьох років, а востаннє зустрічалися з ним на початку 2022 року, тобто, більш як 3 роки тому. За такий великий проміжок часу емоційний зв`язок дітей з батьком послабився, тому колегія суддів вважає, що під час зустрічей з батьком діти потребують стійкого середовища, відчуття захищеності, довіри та спокою, яке їм забезпечить присутність матері, з якою вони постійно живуть та їй довіряють.

Крім того, беззаперечним є факт навчання дітей у школі, відвідування гуртків тощо, як і факт необхідності достатнього часу для відпочинку, розвитку кругозору та додаткових інтересів спортом, танцями або іншими заняттями, що необхідні для розвитку здорової особистості. Тому зустрічі з батьком не мають перешкоджати особистому графіку дітей, враховувати їх бажання та стан здоров`я.

Задоволення позовних вимог в частині бажаного позивачем графіку спілкування та вихованні дітей, з огляду на їх вік та інтереси, усталений режим життя та відпочинку, а також характер відносин між сторонами, суд вважає недоцільним і таким, що не відповідатиме інтересам малолітніх дітей.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вік дітей, їх постійне проживання з матір`ю та тісний психо-емоційний зв`язок з нею, довгу перерву у спілкуванні з батьком, колегія суддів вважає, що для установлення психологічного зв`язку дітей з батьком необхідний певний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дітей до батька, тому вважає, що проведення зустрічей батька з дітьми мають бути у присутності матері.

За встановлених обставин, таке обмеження, на думку апеляційного суду, є співмірним та необхідним, а також відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Тому, з огляду на перебування позивача на військовій службі, колегія суддів вважає за доцільне визначити порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей, шляхом:

побачень з дітьми:

-кожної першої та третьої середи кожного місяця з 17:00 години до 19:00 години за місцем проживання дітей з правом відвідування культурно-освітніх закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування у присутності матері ОСОБА_1 ;

-кожної другої та четвертої неділі кожного місяця з 12:00 години до 15:00 години за місцем проживання дітей з правом відвідування культурно-освітніх закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування у присутності матері ОСОБА_1 ;

спілкування з дітьми за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дітей з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей, за виключенням часу зайнятості дітей у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо

Колегія суддів зауважує, що з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, обставин життя батьків, сторони не позбавлені права змінити встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дітей у майбутньому для забезпечення їх найкращих інтересів.

Апеляційний суд звертає окрему увагу сторін, що для першочергового забезпечення інтересів малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх виховання у здоровій атмосфері любові та поваги до інших, як батько, так і мати мають докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки новою постановою, колегія суддів частково задовольняє як позовні вимоги, так і вимоги апеляційної скарги, позаяк такі вимоги мають немайновий характер, апеляційний суд вважає за доцільне, розподілити судові витрати шляхом взаємозаліку.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року скасувати. Ухвалити в цій справі нову постанову, якою:

«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району та районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначенні способів участі у їх вихованні задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей, шляхом:

побачень з дітьми:

-кожної першої та третьої середи кожного місяця з 17:00 години до 19:00 години за місцем проживання дітей з правом відвідування культурно-освітніх закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування у присутності матері ОСОБА_1 ;

-кожної другої та четвертої неділі кожного місяця з 12:00 години до 15:00 години за місцем проживання дітей з правом відвідування культурно-освітніх закладів, кінотеатрів, дитячих кафе та інших закладів харчування у присутності матері ОСОБА_1 ;

спілкування з дітьми за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дітей з урахуванням стану здоров`я, бажання та особистого графіку дітей, за виключенням часу зайнятості дітей у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: