Провадження № 2-о/554/341/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року м.Полтава

Суддя Шевченківський районний суд міста Полтави Материнко М.О., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 , представник адвокат Дериконь Денис Сергійович, третя особа: Міністерство оборони України, Пенсійний фонд України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , представник адвокат Дериконь Денис Сергійович, третя особа: Міністерство оборони України, Пенсійний фон України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 3ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, разом з тим представник зазначає третьою особою Міністерство оборони України.

Крім того, представник не зазначає інших заінтересованих осіб, права та інтереси яких звернувся до суду.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно ст. 26 ч.4 п.2 п.п. "г", ч.12 п.3 п.п."г" Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

У постанові від 02.10.2024 року Верховний Суд по справі №333/7023/23 зазначив, що доведення факту одноосібного утримання дитини батьком та пасинка вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати та батько пасинка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків та виховання дитини вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей до 18 років.

Разом з тим, заява не містить обґрунтування причини звернення до суду із вказаною заявою.У справах про встановлення судом фактів, ключовим є те, що конкретний факт має юридичне значення, а мета його встановлення має другорядне значення. Проте, і факт, і мета його встановлення мають виходити з однієї сфери правовідносин. Тобто, не будь-який факт підлягає встановленню лише тому, що такий наявний у заявника та підходить йому для мети, яку ставить заявник. Встановлення судом факту утримання особою дітей, батьком яких він не є, не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього. Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт перебування на утриманні чоловіка дітей його дружини від попереднього шлюбу. Такому факту надається оцінка в рішенні суду виключно в разі вирішення питання щодо усиновлення, і в таких справах цей факт є беззаперечним (окремому встановленню в судовому порядку не підлягає). Доведення факту утримання дітей пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, стосується зміни обсягу сімейних прав та безумовно впливає на права й інтереси дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт не може встановлюватись у безспірному порядку або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Факт, про встановлення якого просить заявник не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій батька дітей щодо виконання ним свого батьківського обов`язку відносно дітей. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ст. 15 ч. 1СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт утримання дітей дружини може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі про право щодо участі батька у вихованні й утриманні дітей. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Згідно ст.315 ч.4 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі викладеного, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження по справі, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , представник адвокат Дериконь Денис Сергійович, третя особа: Міністерство оборони України, Пенсійний фонд України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Материнко