Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/131/14-ц
Провадження №4-с/382/6/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року Яготинський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Заряда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Стариченко Миколи Петровича, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старший державний виконавець Сидоренко Олександр Васильович, заступник начальника управління - начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень УЗПВР у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ковальчук Людмила Іванівна, Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на протиправні дії старшого державного виконавця Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича, на постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 та скасування даної постанови,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник в особі представника Стариченко Миколи Петровича звернувся до Яготинського районного суду Київської області із даною скаргою.

Скаргу обгрунтовано тим, що у Яготинському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 64793769 (ідентифікатор доступу: Г0ББ98126Е89) від 12.03.2021 про стягнення із ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 17 січня 2014 року і до досягнення донькою повноліття на підставі виконавчого листу № 382/131/14-ц виданого від 10.02.2014 Яготинським районним судом Київської області (справа № 382/131/14-ц).

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 06.04.2023 у відповідь на запит Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) до Державної податкової служби України, надійшла інформація щодо джерел доходів ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 .

Відповідно до відповіді на запит виконавчої служби від 13.10.2023 до Пенсійного фонду України щодо останнього місця роботи боржника встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді заробітної плати від військової частини НОМЕР_3 .

17.10.2023 відповіддю Державної податкової служби було підтверджено отримання доходу у другому кварталі 2023 року ОСОБА_1 від військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Разом з тим, маючи в розпорядженні більше трьох документальних підтверджень щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, нехтуючи Законом України «Про виконавче провадження» 09.11.2023 старшим державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Олександром Васильовичем винесено постанову відносно ОСОБА_1 , про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Послідуючими державними виконавцями, які мали відношення до даного виконавчого провадження, законність винесення вищезгаданої постанови не перевірялась, хоча матеріали справи містять беззаперечні докази щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, а саме звіти про здійснення відрахування та виплати від військової частини НОМЕР_3 , відповіді державних органів на запити тощо.

На підставі вищезгаданої незаконно винесеної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що потягло за собою порушення його законних прав та інтересів (справа № 317/6024/24).

Разом з тим, задля врегулювання вищеописаної ситуації, адвокатом Стариченком М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було направлено адвокатський запит від 19.11.2024, до якого долучено докази проходження ОСОБА_1 військової служби.

Серед іншого, підставою для складання згаданого запиту стало проведення перевірки дотримання чинного законодавства державним виконавцем щодо винесення постанови про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769; притягнення до відповідальності, у разі виявлення порушення законодавства з його боку та, як наслідок, скасування процесуального документу, а саме постанови про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769 від 09.11.2023, як такої, що винесена з порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження»».

25.11.2024 від старшого державного виконавця Кравченко Лариси Василівни, надійшла відповідь на адвокатський запит до якого була долучена постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.11.2024 на підставі того, що (дослівно) «Заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 21.11.2024 відсутня».

26.11.2024, не погоджуючись з підставою для скасування спірної постанови, адвокатом Стариченко М.П. на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців у якій перераховані вищезгадані обставини. Дана скарга в подальшому перенаправлена на розгляд до Управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві та Київській області.

У відповіді на скаргу за підписом заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмили Іванівни від 03.01.2025 про розгляд вищезгаданого звернення повідомлено, що (дослівно): «…керівником Відділу під час перевірки встановлено, що при винесенні 21.11.2024 державним виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з технічних причин допущено помилку при формулюванні підстави скасування та зазначено: «заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 21.11.2024 відсутня», замість: «у зв`язку з проходженням боржником військової служби», так як боржника, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 зараховано до списків особового складу. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.11.2024 складає 350621,33 грн. У зв`язку з чим, дії державного виконавця визнано такими, що вчиненні з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», та зобов`язано останню привести матеріали виконавчого провадження у відповідність.

На виконання вищевказаної постанови керівника Відділу про проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем 18.12.2024 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме у постанові від 21.11.2024 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, та зазначено підставу: проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Щодо порушених Вами питань про скасування процесуального документу, а саме постанови від 09.11.2023 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 , винесеної старшим державним виконавцем Відділу Сидоренком О.В., як вже зазначалося вище, скасовано постановою державного виконавця від 21.11.2024…»

Разом з тим вважає, що такий розгляд скарги органом державної виконавчої служби не відповідає законодавству, оскільки в даному випадку мова йде не про граматичну описку чи арифметичну помилку, а про неможливість застосування обмеження в праві керування транспортними засобами військовослужбовця у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи те, що постанова від 09.11.2023 була винесена з порушенням вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» через проходження ОСОБА_1 військової служби, в.о заступника начальника міжрегіонального управління- начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Людмила Ковальчук на підставі ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» під час розгляду скарги мала усі законні підстави для скасування спірної постанови шляхом винесення постанови про скасування процесуального документу, а саме постанови від 09.11.2023 відносно ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а не уникати відповідальності шляхом виправлення описок та винесення нової постанови про скасування обмеження в праві керування транспортними засобами.

Зазначені обставини вказують про свідоме уникнення відповідальних осіб щодо визнання незаконності винесеної постанови та, як наслідок, її скасування у відповідності до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», вдаючись до формальних виправлень описок замість належного правового реагування.

На виконання вимог чинного законодавства, адвокатом Стариченко М.П. 18.02.2025 було подано повторну скаргу до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій було вказано усе вищезазначене. За результатами розгляду вказаної скарги було отримано відповідь від 21.03.2025, у якій Управління фактично знову не надало належної правової оцінки діям державного виконавця та не усунуло допущених порушень.

Згідно з наданою відповіддю, постанову від 09.11.2023 було скасовано 21.11.2024, однак підставою для її скасування державний виконавець зазначив «погашення заборгованості зі сплати аліментів», що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких обмеження не могло бути застосоване до військовослужбовця.

Таким чином, замість безумовного скасування незаконної постанови державний виконавець фактично вніс до неї зміни, що свідчить про протиправність його дій.

Наведені обставини свідчать про системне порушення вимог законодавства з боку державного виконавця та неналежне реагування з боку керівництва органу ДВС, що призвело до порушення прав скаржника та незаконного обмеження у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Олександра Васильовича, які полягають у винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769. Визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмили Іванівни, яка полягає у не винесенні постанови про скасування процесуального документу, а саме - постанови винесеної старшим державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Олександром Васильовичем про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769. Зобов`язати заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмилу Іванівну скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769.

Разом з скаргою представником скаржника адвокатом- Стариченко М.П. подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі, виконуючи бойові завдання та не мав можливості контролювати ситуацію та своєчасно звернутися за правовою допомогою.

Представник скаржника адвокат Стариченко Микола Петрович направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через використання системи відеоконференцзв`язку ВКЗ) з огляду на значну віддаленість від місця здійснення його адвокатської діяльності .

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.04.2025 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.04.2025 року заяву представника скаржника адвоката Стариченко Миколи Петровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власного технічного засобу по скарзі ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Стариченко Миколи Петровича, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старший державний виконавець Сидоренко Олександр Васильович, заступник начальника управління - начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень УЗПВР у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ковальчук Людмила Іванівна, Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на протиправні дії старшого державного виконавця Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича, на постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 - задоволено. Надано можливість представнику скаржника адвокату Стариченко Миколі Петровичу брати участь в судових засіданнях по вищевказаній скарзі.

24.06.2025 року на електронну адресу суду від зацікавленої особи заступника начальника Управління - начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ковальчук Людмили Іванівни надійшло заперечення на скаргу згідно до яких не погоджується з підставами та обгрунтуваннями викладеними в скарзі.

Заперечення обгрунтовано тим, що право оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, передбачене статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, частиною третьою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Відповідно до приписів частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження передбачений розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (надалі- Інструкція).

В пункті 2 розділу XII Інструкції, визначено, що посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Як вбачається з вищевказаної частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 розділу XII Інструкції, законодавцем надано право на оскарження дій державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а рішення і дії начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня - стягувану та іншим сторонам виконавчого провадження, окрім боржника.

Пунктом 1 розділу XII Інструкції чітко визначено коло посадових осіб, які мають право на перевірку законності виконавчого провадження, а саме: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; начальник управління забезпечення примусового виконання рішень; начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень, начальник відділу державної виконавчої служби.

Виходячи з положень абзацу другого частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу XII Інструкції, виключно начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, має право своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до чинного законодавства України в сфері примусового виконання рішень право на скасування рішень, вчинених державним виконавцем, має його безпосередній керівник, а також суд у рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Аналогічні правові висновки зроблені у постанові Верховного суду від 08.09.2023 по справі № 2-6510/11.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, необхідно зауважити на тому, що у заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), так і у начальника Управління відсутнє право на скасування постанови державного виконавця.

З аналізу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що перевірка виконавчого провадження як форма контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, в обов`язковому порядку проводиться у випадку надходження скарги стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Водночас чинним законодавством не визначено критерії чи ознаки, наявність яких вказувала б на необхідність проведення перевірки конкретного виконавчого провадження начальником органу державної виконавчої служби.

Вказаний правовий висновок зроблений Верховним судом у постанові від 10.05.2023 по справі № 500/796/22.

Стосовно скасування постанови державного виконавця від 09.11.2023 про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769, необхідно зазначити про те, що на дату винесення державним виконавцем вказаної постанови борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів становив 251 420,01 грн.

Стаття 1291 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення закріплене у частині першій статті 18 ІЩК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Виконання судового рішення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавця перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 454/586/20 (провадження № 61-7359св21).

Державним виконавцем з врахуванням наявної заборгованості зі сплати аліментів, яка перевищувала строки зазначенні в частині дев`ятій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», 09.11.2023 винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до пункту 3 частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Тобто, із вказаної норми вбачається ряд підстав, які впливають на прийняття державним виконавцем рішення про незастосування до боржника тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Щодо твердження представника скаржника про отримання державними виконавцями, які здійснювали примусове виконання рішення суду, від державної податкової служби України та Пенсійного фонду України відомостей про отриманий боржником дохід у військовій частині, необхідно зазначити про те, що обмін інформацією здійснюється у відповідності до Порядку надання інформації Державною податковою службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 21 липня 2020 року № 2483/5/436, та у відповідності до Порядку надання інформації Пенсійним фондом України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.12.2016 № 3596/5 Постанова правління Пенсійного Фонду України 07.12.2016 № 28-1.

У відповідності до пункту 2 вказаного Порядку надання інформації Державною податковою службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 21 липня 2020 року № 2483/5/436, надання відповідей здійснюється наступними чином: наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, яку Державна податкова служба України отримує від банків, інших фінансових установ та небанківських надавачів платіжних послуг; джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб; суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників - фізичних осіб; загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами); загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання інформації Пенсійним фондом України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.12.2016 № 3596/5 Постанова правління Пенсійного Фонду України 07.12.2016 № 28-1, Пенсійний фонд України надає інформацію про фізичних осіб-боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи.

Як вбачається з вищевказаного, інформація про посаду, підстави призову та проходження військової служби, а також місце проходження боржником служби у вказаній інформації не надаються, а тому не можуть бути використанні державним виконавцем для встановлення відсутності підстав для застосування по відношенню до боржника пункту 3 частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У звітах наданих військовою частиною НОМЕР_3 , на виконання вимог статті 69 Закону України «Про виконавче провадження», посада, а також підстава проходження ОСОБА_1 військової служби не зазначалася та не зазначаються, що також важливо для встановлення обставин, які впливають на прийняття державним виконавцем рішення в порядку, передбаченому пунктом 3 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Необхідно зауважити на тому, що Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено різні види військових посад, а також різний порядок вступу осіб на військову служу, які не визнанні пунктом З частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» як підстави для не винесення державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

12.06.2024 на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява від ОСОБА_1 про визначеним йому поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, в якій, окрім прохання задовольнити заяву, жодної інформації про продовження проходження ним військової служби зазначено не було та будь- яких підтверджуючих документів не надано.

Представником ОСОБА_1 не було додано до скарги доказів, які б підтверджували незаконність винесення оскаржуваних постанов державним виконавцем, зокрема заявник не надав доказів того, що керування транспортними засобами входить до трудових обов`язків ОСОБА_1 або він проходить строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або що проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Враховуючи вище наведене, та звертаючи особливу увагу на відсутності в матеріалах виконавчого провадження, а також не надання представником ОСОБА_1 до жодної із скарги підтвердження наявності винятків, визначених у частині десятій (Статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", дає підстави вважати, що постанова державного виконавця від 09.11.2023 про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом винесена в поряду, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та є правомірною.

Аналогічні правові висновки зроблені колегією судді Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2024 року по справі № 310/2210/21.

Про обізнаність боржника щодо винесення державним виконавцем постанови яка його обмежує у праві керування транспортними засобами, свідчить постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2024 у справі № 33/1535П4 (провадження №3/333/1050/24), в якій судом встановлено факт проінформованості ОСОБА_1 про наявні відносно нього обмеження.

Так, в тексті мотивувальної частини постанови зазначено: «у подальшій розмові поліцейського з порушником встановлено, що останній відповідно до постанови державного виконавця обмежений у праві керування транспортними засобами, оскільки має заборгованість за аліментами».

Отже, станом на 04.02.2024 (на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення) ОСОБА_1 знав про наявність винесеної державним виконавцем 09.11.2023 постанови про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769.

Відомості про вказану постанову винесену Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 25.04.2024 у справі № 33/1535/14 (провадження №3/333/1050/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, містяться в постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025), на яку посилається сам представник ОСОБА_1 ..

Втім, при обізнаності ОСОБА_1 щодо винесення 09.11.2023 відносно нього державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769, жодних дій направлених на надання державному виконавцю документів, які підтверджують наявність підстав, передбачених пунктом З частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» ним та його представником вжито не було.

Підставою для скасування державним виконавцем оскаржуваної постанови та винесення начальником Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) постанови про проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження стало те що боржником надано державному виконавцю копію наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2024 № 9 про зарахування його до особового складу військової частини НОМЕР_5 для залучення до складу сил та засобів, що виконують бойові (спеціальні) завдання у складі оперативно - тактичного угруповання.

Боржником надано підтвердження про наявність підстав передбачених пунктом З частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконання бойових завдань військової служби у бойовій обстановці з 19.11.2024, до цієї дати жодних підтверджень на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надходило.

Щодо твердження представника скаржника, що постанова державного виконавця ВІД 09.11.2023 про тимчасове обмеження у праві керування є єдиною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, необхідно зауважити наступне.

У постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025) встановлено, що ОСОБА_1 на дату розгляду справи вже притягався до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до постанови Комунарського районного суду м Запоріжжя у справі № 333/1438/24 від 04.06.2024, та був позбавлений права керування транспортним засобом на 1 рік.

У зв`язку з тим, що у постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025) суддею встановлено всі рішення винесенні судами щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку статті 126 КУпАП та статті 130 КУпАП, твердження представника скаржника є безпідставними. Оскільки, наявність або відсутність вищевказаної постанови державного виконавця від 09.11.2023 ніяким чином не вплинула б на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, передбаченої частиною другою статті 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

24.06.2025 року через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від адвоката Стариченко М.П. надійшла заява на заперечення.

Заяву обгрунтовано тим, що відповідно до ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.04.2025 визначено (дослівно): «Роз`яснити заінтересованим особам право подати до суду відзив чи заперечення на скаргу з посиланням на докази, що підтверджують обставини, на які остання посилатиметься як на підстави задоволення чи відмови в її задоволенні».

23.06.2025 на електронну адресу представника заявника о 17 год. 35 хв. від Зацікавленої особи - заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ковальчук Людмили Іванівни надійшли заперечення на скаргу.

Ознайомившись з повним текстом заперечень вважаю їх такими, які дискримінують права людини, а підхід до тлумачення і застосування законодавства формальним й таким, що не відповідає Конституції України з огляду на наступне.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у даній справі від 10.04.2025 строки на подачу відзиву на скаргу судом не були оговорені, однак і в цьому випадку зацікавлена особа не мала права зневажати іншими правами учасників справи та звернути увагу на приписи статті 450 ЦПК України, відповідно до якої скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні.

У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

Жодного клопотання від Зацікавленої особи про продовження строку розгляду справи не надходило.

Разом з тим, вже в неробочий час о 17 год. 35 хв. в переддень судового засідання (мабуть зовсім випадково Зацікавлена особа обрала для себе таку стратегію (захисту) через 75 (!) днів після відкриття провадження у справі, пропустивши всі можливі допустимі строки, від ОСОБА_4 надійшли заперечення на скаргу.

Вважає, що навіть вже за вищевикладених обставин такі заперечення не можуть бути розцінені судом, як такі, що мають значення в даній справі

Просить звернути увагу, що стороною наводяться факти, які взагалі не мають відношення до даної справи, однак, які на думку ОСОБА_4 мабуть могли б характеризувати ОСОБА_1 з негативного боку.

Зокрема (дослівно): «У постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025), встановлено, що ОСОБА_1 на дату розгляду справи вже притягався до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/1438/24 від 04.06.2024, та був позбавлений права керування транспортним засобом на 1 рік.»

Разом з тим, остання залишає поза увагою той факт, хто саме стоїть на відсічі збройної агресії росії та боронить країну від війни.

Така поведінка ОСОБА_4 не є юридично толерантною, більше того навпаки характеризує посадову особу, як таку, яка за усілякої можливості хоче залишити свою репутацію «недоторканою». При цьому, хочу наголосити, що якби наразі у скаржника були в розпорядженні 75 днів на складання даного заперечення, думаю до даної справи з реєстрів було б що додати і по відношенню до ОСОБА_4 .

Позиція Зацікавленої особи не є чіткою, оскільки спочатку ОСОБА_4 заявляє про те, що ОСОБА_1 взагалі не має права на оскарження дій державного виконавця, а потім підкреслює, що (дослівно): «Підставою для скасування державним виконавцем оскаржуваної постанови та винесення начальником Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) постанови про проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження стало те, що боржником надано державному виконавцю копію наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2024 № 9 про зарахування його до особового складу військової частини НОМЕР_5 для залучення до складу сил та засобів, що виконують бойові (спеціальні) завдання у складі оперативно - тактичного угруповання.

Боржником надано підтвердження про наявність підстав передбачених пунктом 3 частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконання бойових завдань військової служби у бойовій обстановці з 19.11.2024, до цієї дати жодних підтверджень на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надходило».

Матеріали виконавчого провадження містять достовірні та беззаперечні докази проходження ОСОБА_1 військової служби та участі у бойових діях. До скарг також такі докази направлялись, підтвердженням чого є копії скарг до виконавчої служби, що додані під час подачі скарги до суду.

Однак, зазначені факти чомусь ОСОБА_4 не визнає та зазначає, що (дослівно): «Звертаємо увагу на те, що представником ОСОБА_1 не було додано до скарги доказів, які б підтверджували незаконність винесення оскаржуваних постанов державним виконавцем, зокрема заявник не надав доказів того, що керування транспортними засобами входить до трудових обов`язків ОСОБА_1 або він проходить строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або що проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях».

Диспозиція ОСОБА_4 заключається в тому, що остання заявляє, що проходження військової служби під час прийняття рішення щодо обмеження в праві керування транспортним засобом все ж таки має значення, потім зазначає, що остання не мала доказів проходження ОСОБА_1 військової служби (хоча матеріали виконавчого провадження говорять про інше), а потім що представник боржника не надав доказів на підтвердження проходження боржником у провадженні військової служби.

Просить залишити поза увагою приписи п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» де чітко передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

В даному випадку державний виконавець маючи беззаперечні докази проходження ОСОБА_1 військової служби, не мала жодного законного права виносити постанову про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

На підставі викладеного просить відхилити та не брати до уваги заперечення зацікавленої особи - заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ковальчук Людмили Іванівни, та задовольнити скаргу в повному обсязі.

11.07.2025 року на адресу суду від Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) старшого державного виконавця Кравченко Л.В. надійшло заперечення на скаргу, котре обгрунтовано тим, що ознайомившись зі змістом скарги поданої адвокатом Стариченко Миколою Петровичем в інтересах ОСОБА_1 , Яготинський відділ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) не погоджується з підставами та обґрунтуваннями викладеними в ній, виходячи зі слідуючого.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Стосовно скасування постанови державного виконавця від 09.11.2023 про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769, необхідно зазначити про те, шо на дату винесення державним виконавцем вказаної постанови борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів становив 251 420,01 грн.

Стаття 1291 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Зазначене конституційне положення закріплене у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від жовтня 2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка складала 251420,01 грн. яка заявником не оскаржена. Тобто присутня необхідна умова, передбачена частиною десятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», для винесення оскаржуваної постанови, а саме: наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує сумі відповідних платежів за чотири місяці. Зважаючи на ухилення боржника від сплати аліментів та звернень стягувачки щодо необхідності застосуванні вичерпних заходів направлених на погашення заборгованості по аліментах.

09.11.2023 державним виконавцем отримано повідомлення від фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_3 на постанову № 21029 від 25.10.2023 про звернення стягнення на заробітну плату та ін.доходи боржника по ВП 64793769, що військовослужбовець ОСОБА_1 звільнений з ВЧ НОМЕР_3 26.09.2023 р. у зв`язку з переведенням до нового місця служби курсантом навчального батальйону у Військову академію (м.Одеса).

Частиною десятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі. 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю І, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

За приписами статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, до суду не надано належних доказів що підтверджували б незаконність винесення оскаржуваної постанови державного виконавця, зокрема заявник не надав підтвердження того, що керування транспортними засобами входить до його трудових обов`язків.

У матеріалах виконавчого провадження наявні звіти військової частини НОМЕР_3 , на виконання вимог статті 69 Закону України «Про виконавче провадження», проте державним виконавцем не перевірено всі обставини перед вжиттям заходів обмеження до боржника, враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження містять дані, що боржник є військовослужбовцем.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено різні види військових посад, а також різний порядок вступу осіб на військову служу, які не визнанні пунктом 3 частини десятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" як підстави для не винесення державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановленні відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконанні рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

12.06.2024 на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява від ОСОБА_1 про визначення йому поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, в якій, окрім прохання задовольнити заяву, жодної інформації про продовження проходження ним військової служби зазначено не було та будь- яких підтверджуючих документів не надано.

Звертає увагу на те, що представником ОСОБА_1 не було додано до скарги доказів, які б підтверджували незаконність винесення оскаржуваних постанов державним виконавцем, зокрема заявник не надав доказів того, що керування транспортними засобами входить до трудових обов`язків ОСОБА_1 або він проходить строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або що проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Враховуючи вищенаведене, та звертаючи особливу увагу на відсутності в матеріалах виконавчого провадження, а також не надання представником ОСОБА_1 до жодної із скарги підтвердження наявності винятків, визначених у частині десятій статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", дає підстави вважати, що постанова державного виконавця ви 09.11.2023 про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом винесена в поряду, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та є правомірною.

Аналогічні правові висновки зроблені колегією судді Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2024 року по справі № 310/2210/21.

Про обізнаність боржника щодо винесення державним виконавцем постанови яка його обмежує у праві керування транспортними засобами, свідчить постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2024 у справі № 33/1535/14 (провадження №3/333/1050/24), в якій судом встановлено факт проінформованості ОСОБА_1 про наявні відносно нього обмеження.

Так, в тексті мотивувальної частини постанови зазначено: «у подальшій розмові поліцейського з порушником встановлено, що останній відповідно до постанови державного виконавця обмежений у праві керування транспортними засобами, оскільки має заборгованість за аліментами».

Отже, станом на 04.02.2024 (на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення) ОСОБА_1 знав про наявність винесеної державним виконавцем 09.11.2023 постанови про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769.

Відомості про вказану постанову винесену Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 25.04.2024 у справі № 33/1535/14 (провадження №3/333/1050/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, містяться в постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025), на яку посилається сам представник ОСОБА_1 ..

Втім, при обізнаності ОСОБА_1 щодо винесення 09.11.2023 відносно нього державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64793769, жодних дій направлених на надання державному виконавцю документів, які підтверджують наявність підстав, передбачених пунктом З частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» ним та його представником вжито не було.

Підставою для скасування державним виконавцем оскаржуваної постанови та винесення начальником Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) постанови про проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження стало те, що боржником надано державному виконавцю копію наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2024 № 9 про зарахування його до особового складу військової частини НОМЕР_5 для залучення до складу сил та засобів, що виконують бойові (спеціальні) завдання у складі оперативно - тактичного угруповання.

Звертаємо увагу на те, що боржником надано підтвердження про наявність підстав передбачених пунктом 3 частини десятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконання бойових завдань військової служби у бойовій обстановці з 19.11.2024, до цієї дати жодних підтверджень на адресу Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надходило.

Щодо твердження представника скаржника, що постанова державного виконавця від 09.11.2023 про тимчасове обмеження у праві керування є єдиною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, необхідно зауважити наступне.

У постанові Запорізького районного суду Запорізької області 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025) встановлено, що ОСОБА_1 на дату розгляду справи вже притягався адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому частиною статті 130 КУпАП, відповідно до постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя у справі № 333/1438/24 від 04.06.2024, та був позбавлений щ керування транспортним засобом на 1 рік.

У зв`язку з тим, що у постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер проваджені 3/317/37/2025) суддею встановлено всі рішення винесенні судами що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порі статті 126 КУпАП та статті 130 КУпАП, твердження представника скарзі є безпідставними. Оскільки, наявність або відсутність вищевказаної поста державного виконавця від 09.11.2023 ніяким чином не вплинула б притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, передбачено| частиною другою статті 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного просила відмовити у задоволенні скарги.

14.07.2025 року через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від адвоката Стариченко М.П. надійшли додаткові пояснення у справі котрі обгрунтовані тим, що відповідно до ухвали про відкриття провадження у даній справі від 10.04.2025 строки на подачу відзиву на скаргу судом не були оговорені, однак і в цьому випадку зацікавлена особа не мала права зневажати іншими правами учасників справи та звернути увагу на приписи статті 450 ЦПК України, відповідно до якої скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні.

У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

Жодного клопотання від Зацікавленої особи про продовження строку розгляду справи не надходило.

Разом з тим, вже наприкінці робочого дня о 16 год. 34 хв. в переддень судового засідання, тобто 10.07.2025 (судове засідання в даній справі було призначена на 09 год. 00 хв. на 11.07.2025) через 91 день (!) після відкриття провадження у справі, пропустивши всі можливі допустимі строки, від представника відділу надійшли заперечення на скаргу. При цьому усі учасники справи (окрім боржника та стягувача) мають зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що зводить нанівець усі можливі майбутні доводи про необізнаність існування даної скарги.

Окрім цього, прошу звернути увагу суду на досить «дивний» метод правового захисту, які обрали в даному випадку заінтересовані особи 2 та 3, а саме Яготинський ВДВС та заступник начальника Управління начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зокрема, аналогічної поведінки направлення заперечень на скаргу в кінці робочого дня в переддень проведення засідання, з пропуском усіх можливих термінів на подачу цих заперечень дотрималась і Заінтересована особа 2 - ОСОБА_4 - Заступник начальника Управління начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Подібна поведінка учасників справи наводить на обґрунтовані припущення щодо реальності висунутих у скарзі доводів. При цьому сторони покладаються на випадок того, що представник Скаржника не встигне вчасно зреагувати на їх «дописи».

В такому випадку, вважаю, що навіть вже за вищевикладених обставин такі заперечення не можуть бути розцінені судом, як такі, що мають значення в даній справі.

Наведені стороною деякі факти, викликають обґрунтований сумнів у тому, що представник Яготинського ВДВС взагалі розуміє про що йде мова у скарзі.

Так, в запереченнях зазначено (дослівно): «У зв`язку з тим, що у постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 у справі № 317/6024/24 (номер провадження 3/317/37/2025) суддею встановлено всі рішення винесенні судами щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку статті 126 КУпАП та статті 130 КУпАП, твердження представника скаржника є безпідставними. Оскільки, наявність або відсутність вищевказаної постанови державного виконавця від 09.11.2023 ніяким чином не вплинула б на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, передбаченої частиною другою статті 130 КУпАП.»

На таке розуміння стороною суті скарги вважаю за необхідне зазначити: Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП взагалі на має ніякого відношення до цієї справи (тим більше сторона, окрім слів, не надає до таких тверджень жодного доказу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП); Доводжу представника Яготинського ВДВС до відомості, що частиною 3 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто, якби представник Яготинського ВДВС уважно ознайомився з вищеперерахованими положеннями статті 126 КУпАП, то помітив би безпосередній зв`язок між винесеною незаконною постановою державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами та притягненням останнього до відповідальності за ст. 126 КУпАП.

В даному випадку військовослужбовець наразі має нести адміністративну відповідальність через незаконно винесену постанову державного виконавця.

Щодо надання стороною недостовірної інформації до суду та, як наслідок, введення його в оману.

Так відповідно до заперечення вказано (дослівно): «Звертаю увагу на те, що представником ОСОБА_1 не було додано до скарги доказів, які б підтверджували незаконність винесення оскаржуваних постанов державним виконавцем, зокрема заявник не надав доказів того, що керування транспортними засобами входить до трудових обов`язків ОСОБА_1 або він проходить строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або що проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях».

Така інформація взагалі не відповідає дійсності. Докази проходження ОСОБА_1 надавалися до суду разом зі скаргою, що легко перевірити через підсистему «Електронний суд». Аналогічні документи були надані до Яготинського ВДВС і під час подання адвокатського запиту 19.11.2024, і під час направлення скарги безпосередньо до Яготинського ВДВС від 26.11.2024.

Більше того, представник Яготинського ВДВС запевняє, що в їхньому розпорядження була відсутня інформація щодо проходження ОСОБА_1 військової служби. Однак в той же час, наводить доводи у запереченні (дослівно): «09.11.2023 державним виконавцем отримано повідомлення від фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_3 на постанову № 21029 від 25.10.2023 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника по ВП 64793769, що військовослужбовець ОСОБА_1 звільнений з ВЧ НОМЕР_3 26.09.2023 р. у зв`язку з переведенням до нового місця служби (!) курсантом навчального батальйону у Військову академію (м.Одеса)».

Окремої уваги в даному випадку слід приділити виділеним вище словам «військовослужбовець» та «переведений на нове місце служби».

Постає логічне питання, як поняття «військовослужбовець» та «переведений на нове місце служби» не дало встановити представникам виконавчої служби, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та переведений на нове місце служби й винести спірну постанову?

Також факт обізнаності представника Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Лариси Василівни щодо проходження військової служби ОСОБА_1 вбачається з скріншоту листування між сторонами. При цьому вважаю, окремої уваги та реакції потребує її висловлювання (дослівно): «У Вас є крутий адвокат, звертайтесь до нього, мені більше не пишіть, я буду діять згідно законодавства, тобто сама ОСОБА_5 в листуванні не заперечує щодо не дотримання нею норм права під час здійснення виконавчих дій.

Представник Яготинського ВДВС вдається до неодноразової спекуляції тим, що дане виконавче провадження стосувалось саме стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і саме цим намагається виправдати незаконність винесення спірної постанови про обмеження ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами (дослівно): «… застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів…».

Безспірно, права дітей мають бути захищенні, але не порушенням прав батьків з боку саме державного виконавця.

Просить не залишити поза увагою приписи п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» де чітко передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

І в даному випадку державний виконавець маючи беззаперечні докази проходження ОСОБА_1 військової служби, не мала жодного законного права виносити постанову про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

На підставі викладеного, просить відхилити та не брати до уваги заперечення Зацікавленої особи - Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Олександра Васильовича, які полягають у винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769. Визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмили Іванівни, яка полягає у не винесенні постанови про скасування процесуального документу, а саме - постанови винесеної старшим державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Олександром Васильовичем про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769. Зобов`язати заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмилу Іванівну скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769.

Представник скаржника адвокат Стариченко М.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав заявлені вимоги та просив їх задоволити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Старший державний виконавець Сидоренко О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у Яготинському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 64793769 (ідентифікатор доступу: Г0ББ98126Е89) від 12.03.2021 про стягнення із ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 17 січня 2014 року і до досягнення донькою повноліття на підставі виконавчого листу № 382/131/14-ц виданого від 10.02.2014 Яготинським районним судом Київської області (справа № 382/131/14-ц). 09.11.2023 старшим державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Олександром Васильовичем винесено постанову відносно ОСОБА_1 , про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 21.11.2024 року старшим державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Л.В. винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 26.11.2024, не погоджуючись з підставою для скасування спірної постанови, адвокатом Стариченко М.П. на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців у якій перераховані вищезгадані обставини. Дана скарга в подальшому перенаправлена на розгляд до Управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві та Київській області. (а.с. 151-171)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення має розглядатися, як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції та статті 1 протоколу 1 Конвенції.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права),корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності ,у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України (ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».)

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Водночас, ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 76, ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від жовтня 2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка складала 251420,01 грн. яка заявником не оскаржена. Тобто присутня необхідна умова, передбачена частиною десятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», для винесення оскаржуваної постанови, а саме: наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує сумі відповідних платежів за чотири місяці. Зважаючи на ухилення боржника від сплати аліментів та звернень стягувачки щодо необхідності застосуванні вичерпних заходів направлених на погашення заборгованості по аліментах.

09.11.2023 державним виконавцем отримано повідомлення від фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_3 на постанову № 21029 від 25.10.2023 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника по ВП 64793769, що військовослужбовець ОСОБА_1 звільнений з ВЧ НОМЕР_3 26.09.2023 р. у зв`язку з переведенням до нового місця служби курсантом навчального батальйону у Військову академію (м.Одеса).

Частиною десятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі. 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю І, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

У матеріалах виконавчого провадження наявні відомості, що боржник є військовослужбовцем, проте державним виконавцем не перевірено всі обставини перед вжиттям заходів обмеження до боржника, враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження містять дані, що боржник є військовослужбовцем.

Відповідно до постанови від 21.11.2024 року було скасоване тимчасове обмеження встановлене боржнику, проте не скасована відповідна постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769, з огляду на не перевірку державним виконавцем всіх обставини перед вжиттям заходів обмеження до боржника, враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження містять дані, що боржник є військовослужбовцем, а також скасуванням тимчасового обмеження встановлене боржнику, постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769 пі клопотання підлягає до скасування, а клопотання про поновлення строку звернення до суду підлягає до задоволення з огляду на обставини викладені у даному клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.12, 81, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Стариченко Миколи Петровича, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старший державний виконавець Сидоренко Олександр Васильович, заступник начальника управління - начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень УЗПВР у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ковальчук Людмила Іванівна, Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на протиправні дії старшого державного виконавця Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича, на постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 та скасування даної постанови, задовольнити частково.

Зобов`язати заступника начальника Управління начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Людмилу Іванівну скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 09.11.2023 у ВП № 64793769.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення повної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повної ухвали 02 жовтня 2025 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2025 року.

Суддя Кисіль О.А.