ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/518/24 Номер провадження 22-ц/814/3007/25Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Грицак А.Я.

учасники справи:

представник позивача - адвокат Удовіченко І.О.

представник відповідача та третьої особи - адвокат Жолонка О.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року, ухвалене суддею Поповим М. С., повний текст рішення складений дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» про розірвання договору оренди землі та скасування його реєстрації, зобов`язати повернути земельну ділянку, стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

29.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Лип`янка-Агроальянс», третя особа: ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини», про розірвання договору оренди землі та скасування його реєстрації, зобов`язати повернути земельну ділянку, стягнення заборгованості по сплаті орендної плати,в якому просила суд: - розірвати договір оренди землі, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту), укладений 25.07.2016 між ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» та ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис №15670208 від 27.07.2016, та скасувати його реєстрацію; - зобов`язати ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022; - стягнути з ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, за період з 2017 по 2023 включно; - стягнути з ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, номер запису про право власності: 36290714. Право власності на земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер:207085551 від 17.04.2020, складений державним реєстратором - приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. Земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2020 №444 після смерті батька ОСОБА_2 . За його життя 25.07.2016 між ОСОБА_2 та ТОВ «Лип`янка-Агроальянс»було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 31.12.2026. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації (п. 14.1. договору). Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 27.07.2016 (номер запису про інше речове право: 15670208). Згідно п. 2.3. вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193 060,90 грн. Згідно п. 4.1. вказаного договору оренди землі, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 2.3. договору), що у грошовому виразі складає 19 306,09 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації. Пунктом 4.4. договору оренди землі визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, у строк до 31 грудня, за поточний календарний рік оренди. Пунктом 4.6. договору оренди землі визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,1% (відсотка) несплаченої суми за кожен день прострочення. За статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на зазначене, до позивача перейшли всі права ОСОБА_2 , які йому належали за вказаним договором оренди землі. Викладені вище умови договору оренди земельної ділянки відповідач не виконує, орендну плату у розмірі, передбаченому умовами договору, не сплачувалася, що свідчить про систематичність порушення умов договору.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс», за участі третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та розірвання договору оренди землі - задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту), укладений 25.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс»та ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис №15670208 від 27.07.2016, та скасувати його реєстрацію.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплаті орендної плати за земельну ділянку площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022 за період з 2017 по 2023 включно у розмірі 35 337,06 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у розмірі 1764,72 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що аналіз норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно проведеного розрахунку, вбачається систематична недоплата відповідачем орендної плати з урахуванням індексації, що передбачено умовами договору та вимогами закону, а загальний розмір заборгованості 35 337,06 грн складає суму, що відповідає більше, ніж одному річному платежу. Тому, суд першої інстанції дійшов до висновку, що існують підстави для розірвання договору оренди, скасування його реєстрації, зобов`язання ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» повернути позивачу зазначену земельну ділянку та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості зі сплаті орендної плати за період з 2017 по 2023 включно у розмірі меншому, ніж визначено позивачем, що за розрахунками суду становить 35 337,06 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» та ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» - адвокат Жолонко О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що єдиною підставою для розірвання договірних відносин із позивачем є, на думку суду першої інстанції, часткова невиплата орендної плати з 2017. З даним висновком суду першої інстанції відповідач та третя особа не погоджуються, оскільки ст. 257 ЦК України встановлює строк позовної давності в три роки й стягнення з відповідача заборгованості поза межами трирічного строку є незаконним. Закон України «Про оренду землі» не забороняє достроково виплачувати орендну плату за земельні ділянки приватної власності. Тому, якщо в договорі оренди землі немає відповідної заборони, то орендну плату можна виплатити наперед за декілька років. Судом першої інстанції встановлено, що первісний орендар за життя, й це не оспорює позивач, отримав від відповідача орендну плату наперед у розмірі 85 000 грн. Виплата орендної плати відбулася в чистому вигляді з вирахуванням податків та зборів, які були сплачені третьою особою в дохід держави додатково. Отже, підсумовуючи викладене, позивач (його спадкоємець) отримали наперед орендну плату за майбутні періоди, й відповідно до чинного законодавства, яке діяло на момент виплат, орендна плата сплачена наперед не індексується. Орендна плата за рік користування земельною ділянкою становить 15 541,40 грн, з вирахуванням податків та зборів. З 2017 по 2023 включно орендна плата повинна виплачуватися 7 років. Згідно математичних розрахунків, то загальна сума за 7 років оренди земельної ділянки складає 108 789,80 грн, з яких 85 000 грн було виплачено наперед, тобто заборгованість за 2023 склала 23 789,80 грн. Після успадкування земельної ділянки позивач не зверталася до відповідача, третьої особи із заявою про виплату орендної плати, яка акумулювалася за земельною ділянкою, та із вказаним розрахунковим рахунком, на який потрібно її сплатити, а відразу звернулася до суду. Оскільки, суд не може змінювати позовні вимоги, кошти акумульовано за земельною ділянкою, а позивач не бажає їх отримати, то можна прийти до висновку, що систематичної несплати орендної плати не було. Отже, за користування земельною ділянкою систематична несплати орендної плати у відповідача відсутня, що позбавляє права розривати договір оренди між позивачем та відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, номер запису про право власності:36290714. Право власності на земельну ділянку за позивачем підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер:207085551 від 17.04.2020, складений державним реєстратором - приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. (а.с. 18).

Земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2020 №444 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 (а.с. 17).

За життя 25.07.2016 між ОСОБА_2 та ТОВ «Лип`янка-Агроальянс»було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком до 31.12.2026 (а.с. 20-22, 23-24).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації (п.14.1. договору).

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 27.07.2016 (номер запису про інше речове право:15670208).

Згідно п. 2.3. вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193 060,90 грн.

Згідно п. 4.1. вказаного договору оренди землі, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 2.3. договору), що в грошовому виразі складає 19 306,09 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації.

Пунктом 4.4. договору оренди землі визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, у строк до 31 грудня, за поточний календарний рік оренди.

Пунктом 4.6. договору оренди землі визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,1% (відсотка) несплаченої суми за кожен день прострочення.

До позивача перейшли всі права ОСОБА_2 , які йому належали за вказаним договором оренди землі.

09.11.2023 позивачем ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» було направлено повідомлення про перехід права власності (а.с. 31) та заяву про надання інформації про нарахування та виплату у період з 2016 по 2023 роки включно орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою (а.с. 30).

Представником відповідача надано суду видатковий касовий ордер від 09.08.2016 (а.с. 64), відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 25.07.2016 виплачено 85 000 грн.

З розрахунків позивача вбачається, що згідно умов договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193 060,90 грн. Розмір орендної плати (згідно умов договору) складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, що у грошовому виразі складає 19 306,029 грн в рік (193 060,90 грн х 10% / 100%).

Отже, орендна плата за земельну ділянку повинна виплачуватися орендодавцю із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%, що в загальному складає 19,5%, які сплачуються орендарем (відповідачем), як податковим агентом.

Фактично, відповідач повинен був виплачувати орендодавцю орендну плату за землю у розмірі 15 541,40 грн (19 306,09 грн х 80,5%) в рік (без врахування щорічної індексації).

Зі змісту договору оренди землі від 25.07.2016 вбачається, що відповідач у порушення пунктів 4.1., 4.3., 4.4. договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати індексів інфляції за 2017-2023, що розрахована наступним чином:

у 2017 - орендна плата із урахуванням індексу інфляції складала 17 670,57 грн (15541,4 Х 113,7%);

у 2018 - 19 402,29 грн (17 670,57 грн Х 109,8%);

у 2019 20 197,78 грн (19 402,29 грн Х 104,1%);

у 2020 21 207,67 грн (20 197,78 грн Х 105,0%);

у 2021 23 328,44 грн (21 207,67 грн Х 110,0%);

у 2022 29 533,81 грн (23 328,44 грн Х 126,6%);

у 2023 31 040,03 грн (29 533,81 грн Х 105,1%).

Саме такий щорічно зростаючий протягом 2017-2023 у зв`язку зі зміною індексу інфляції договірний розмір орендної плати, на думку позивача, підлягав сплаті орендарем на користь орендодавця.

За загальним правилом обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третястатті 21 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті 4.1. договору оренди сторони домовилися про те, що нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації.

Тому, з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2017 та наступні роки з індексом інфляції, як про це домовилися сторони у договорі. Що узгоджєуться з правовим висновком у подібному спорі відповідно до постанови Верховного Суду у справі №732/1799/17 від 10.04.2019.

Відповідач як орендар повинен був проіндексувати орендну плату, виходячи з індексу інфляції при виплаті орендної плати за відповідний рік.

Разом з цим, відповідачем цього зроблено не було, натомість, має місце систематична сплата орендної плати не у повному розмірі.

Суд, провівши розрахунки відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін з 2000 по 2023 (%), що мається на офіційному сайті Мінфіну, встановив, що загальна сума орендної плати з індексацією: у 2017 мала становити 17 670,57 грн (15 541,40 х 113,7%), у 2018 17 064,46 грн (15 541,40 х 109,8%); у 2019 16 178,60 грн (15 541,40 х 104,1%); у 2020 16 318,47 грн (15 541,40 х 105,00%); у 2021 17 095,54 грн (15 541,40 х 110,0%); у 2022 19 675,41 грн (15 541,40 х 126,6%); у 2023 16 334,01 грн (15 541,40 х 105,1%).

Тож, загальний розмір орендної плати з індексацією мав становити 120 337,06 грн.

Враховуючи виплачену суму (85 000 грн), залишок суми боргу по орендній платі становить 35 337,06 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вже зазначалось, стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до положення частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що Відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки мається факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі.

Згідно ст. 167 ПК України, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18%. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» з даного виду доходів утримується військовий збір у розмірі 1,5%.

Тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК, частини 2 статті 651 ЦК свідчать, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати загалом, так і її виплати у розмірі меншому, ніж визначено законом або договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Це є порушенням умов договору оренди, що дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного позову є: - розірвання договору оренди землі, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту), укладеного 25.07.2016 між ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» та ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис №15670208 від 27.07.2016, та скасувати його реєстрацію; - зобов`язати ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022; - стягнути з ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, за період з 2017 по 2023 включно (конкретна сума заборгованості позивачем у позові не вказана).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком позивача ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ПЛ №044581, виданого Карлівською міською радою Полтавської області 16.07.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №18, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: право власності зареєстровано за №12215273, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту) (а.с. 23-24).

25.07.2016 між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту) (а.с. 20-22).

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 27.07.2016 (номер запису про інше речове право: 15670208) (а.с. 23-24).

Цей договір оренди землі від 25.07.2016 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації (п.14.1. договору).

Згідно п. 2.3. вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193 060,90 грн.

Згідно п.3.1., цей договір діє до 31.12.2026 року.

Згідно п. 4.1. вказаного договору оренди землі, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 2.3. договору), що в грошовому виразі складає 19 306,09 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації.

Крім цього, п. 4.1. договору передбачає, що орендар має право сплатити орендодавцю орендну плату авансом наперед як в грошовій формі, так і в натуральній формі, так і в відробітковій формі. Орендар та орендодавець досягли спільної згоди щодо розміру орендної плати.

Згідно п. 4.2. цього договору, орендна плата за кристування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря, або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі, або поштовим переказом.

Згідно п. 4.3. договору, орендна плата виплачується орендарем у встановленому п. 4.1. цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб, військового збору у розмірі 1,5% та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих), згідно з вимогами чинного податкового законодавства.

Пунктом 4.4. договору оренди землі визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, у строк до 31 грудня, за поточний календарний рік оренди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18.06.2018 між ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» та ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» укладено договір суборенди землі №б/н, на строк до 31.12.2026, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 04.07.2018 (номер запису про інше речове право: 26960190) (а.с. 26).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2020 ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки, площею 4,4703 га, кадастровий номер: :00:001:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Карлівської міської ради (за межами населеного пункту) (а.с. 17, 18).

Відповідачем ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» (в якості доказу про сплату орендодавцю ОСОБА_2 орендної плати авансом наперед у грошовій формі) надано видатковий касовий ордер від 09.08.2016, з якого вбачається, що орендар ОСОБА_2 за договором оренди землі від 25.07.2016 отримав орендну плату (після утримання ТОВ «Лип`янка-Агроальянс», як податковим агентом, податку 18% та військового збору 1,5%, всього 19,5%) у розмірі 85 000 грн (а.с. 64).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сплачена 09.08.2016 одноразово орендна плата у розмірі 85 000 грн не деталізована, є незрозумілим, за які саме роки вона сплачена орендарем.

Проте, виходячи зі змісту позовних вимог, якими є вимоги про стягнення орендної плати за 2017-2023 р.р., колегія суддів приходить до висновку, що у розмір 85 000 грн увійшла і сплата орендної плати за 2016, оскільки кошти 85 000 грн були сплачені у серпні 2016 за результатами поточного 2016 року, крім цього, позивач не має вимог по орендній платі за 2016. Також колегія суддів бере до уваги факт укладення договору оренди землі 25.07.2016, тобто дійсно до сплаченої одноразової орендної плати у розмірі 85 000 грн увійшла орендна плата за 5 місяців 2016. Інших доказів щодо сплати орендної плати за 2016 суду не надано. Представник відповідача та третьої особи адвокат Жолонка О.В. підтвердив, що до вказаного розміру увійшла орендна плата за 5 місяців 2016, тобто пропорційно за поточний 2016 рік, в якому було укладено договір оренди землі. Таким чином, із суми 85 000 грн слід вирахувати розмір орендної плати за 5 місяців 2016 пропорційно, яка з урахуванням індексу інфляції та за вирахуванням податку та війського збору всього 19,5% становить 7 276,06 грн ((((19 306,09 х 112,3611 (сукупний індекс інфляції) 19,5% (4 230,06 грн) : 12 місяців) х 5 місяців).

Отже, сума 7 276,06 грн виплачена відповідачем за 5 місяців 2016.

Таким чином, наперед виплаченою сумою орендної плати є сума 77 723,94 грн (85 000 7 276,06).

Позивач ОСОБА_1 визнає факт отримання її батьком ОСОБА_2 наперед орендної плати згідно умов укладеного договору оренди землі.

Крім цього, як зазначалося вище, п. 4.1. договору оренди землі від 25.07.2026 передбачає право орендаря сплатити орендодавцю орендну плату авансом наперед у грошовій формі.

Щодо обрахунку розміру щорічної оредної плати з урахуванням щорічної індексації, то позивачем у позові приведений розрахунок, виходячи з розміру орендної плати 19 306,09 грн, з якої утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військовий збір 1,5%, а всього 19,5%, з послідуючим обрахунком зростаючої орендної плати із застосуванням індексу інфляції (а.с. 4).

Суд першої інстанції з таким розрахунком не погодився і провів свій розрахунок, застосовуючи при цьому щорічну орендну плату у розмірі 15 541,40 грн (після утримання 19,5%), та встановив, що загальний розмір орендної плати із застосуванням щорічної індексації за період з 2017 по 2023 включно становить 120 337,06 грн.

По справі вбачається, що відповідачем не надано відзив на позов, ним не наведено свого деталізованого розрахунку проведеної орендної плати чи розрахунку відсутності/наявності заборгованості за спірний період 2017-2023 р.р., тому суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку та розмір заборгованості, про який зазначається в апеляційній скарзі, а саме, що згідно математичних розрахунків відповідача та третьої особи загальна сума за 7 років оренди земельної ділянки складає 108 789,80 грн, з яких 85 000 грн було виплачено наперед, тобто заборгованість за 2023 склала 23 789,80 грн.

Колегія суддів не погоджується з розрахунками, проведеними як позивачем, так і судом першої інстанції, оскільки, виходячи з умов договору оренди землі від 25.07.2016, щорічна орендна плата складає розмір 19 306,09 грн, саме до цього розміру орендної плати слід застосовувати щорічний розмір інфляції, потім з отриманої суми утримувати податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військовий збір 1,5%, а всього 19,5%.

Тобто, проведені стороною позивача та судом першої інстанції розрахунки не відповідають правилам бухгалтерського обліку та не узгоджуються з умовами договору оренди землі від 25.07.2016.

Отже, сума орендної плати з урахуванням індексації за період з серпня 2016 по 2023 буде становити: за 5 місяців 2016 7 276,06 грн (19 306,09 грн х 112,361% (сукупний індекс інфляції)=21 692,604 230,06 (19,5%)=17 462,54 : 12 місяців х 5 місяців); за 2017 - 17 665,72 грн ((19 306,09 грн х 113,669% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 2 638,90 грн; за 2018 17 060,90 грн ((19 306,09 грн х 109,777% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 1887,58 грн; за 2019 16 171,41 грн ((19 306,09 грн х 104,054% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 782,62 грн; за 2020 16 317,28 грн ((19 306,09 грн х 104, 992% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 963,82 грн; за 2021 17 097,93 грн ((19 306,09 грн х 110,015% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 1933,57 грн; за 2022 19 675,92 грн ((19 306,09 грн х 126,603% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 5 136,05 грн; за 2023 16 331,49 грн ((19 306,09 грн х 109,777% (сукупний індекс інфляції)) 19,5%), сума індексації складає 981,48, а всього 127 596,71 грн.

Таким чином, провівши такий розрахунок орендної плати за період з серпня 2016 по 2023 р.р., виходячи з розміру щорічної орендної плати 19 306,08 грн із застосуванням щорічно визначеного розміру інфляції, після утримання податку та збору, загальний розмір орендної плати за вказаний період, який підлягає виплаті згідно умов договору оренди землі від 25.07.2016, буде становити 127 596,71 грн.

З урахуванням отриманої 09.08.2016 ОСОБА_2 оредної плати у розмірі 85 000 грн, різниця становить 42 596,71 грн (127 596,71 85 000).

Таким чином, виходячи із встановлених обставин, орендарем 09.08.2016 була виплачена орендна плата у розмірі 85 000 грн, до якої увійшла орендна плата за 5 місяців 2016 у розмірі 7 276,06 грн (з урахуванням індексації та як сплачена за результатом поточного 2016), та наперед сплачено 77 723,94 грн, тобто за 5 повних років 2017-2021, виходячи із розміру щорічної орендної плати 15 541,40 грн (без її індексації та після утримання податку та військового збору всього 19,5%) (77 723,94 : 15 541,40 = 5 років).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 09.11.2023 звернулася до ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» з письмовим повідомленням про перехід права власності на земельну ділянку, в якому повідомила останнього про те, що вона набула після смерті батька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває в оренді у ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» відповідно до договору оренди від 25.07.2016. Оскільки використання землі є платним, то орендну плату у грошові формі за користування вказаною земельною ділянкою просила перераховувати за наступними реквізитами, які вказала в АТ КБ «ПриватБанк», одержувач ОСОБА_1 . До вказаного повідомлення у додатку додала: копію свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2020; копію витягу з Державного реєстру речових праа на нерухоме майно, копію довідки за реквізитами (банківські реквізити) від 07.11.2023; копію паспорта, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, що підтверджується поштовим відбитком місця приймання цінного листа з описом вкладення (а.с. 31-32).

Факт направлення вказаного повідомлення від 09.11.2023 на адресу відповідача зазначається позивачем у позові.

Матеріали справи не містять інших повідомлень ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Лип`янка-Агроальянс» про перехід до неї права власності на земельну ділянку.

29.02.2024 позивач звернулася до суду з даним позовом.

Аналізуючи вказані фактичні обставини, слід зробити висновок про те, що відповідач, отримавши на початку листопада 2023 від ОСОБА_1 письмове повідомленням про перехід до неї права власності на земельну ділянку, повинен був встановити, чи існує заборгованість перед ОСОБА_1 , якщо так, то у якому розмірі.

Виходячи з того, що згідно видаткового касового ордеру від 09.08.2016 орендар ОСОБА_2 за договором оренди землі від 25.07.2016 отримав орендну плату у розмірі 77 723,94 грн наперед (за виключенням орендної плати за за 5 місяців 2016 у розмірі 7 276,06 грн) (а.с. 64), то у вказану суму не була і не могла бути включена сума щорічної індексації орендної плати. Проте, як зазначалося вище, згідно п. 4.1. договору оренди землі від 25.07.2016 нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації, тобто, розмір нарахованої індексації є частиною орендної плати.

Таким чином, до різниці 42 596,71 грн (127 596,71 85 000) входить не виплачена індексація за 2017-2021 всього у розмірі 8 206,49 грн (2638,90+1887,58+782,62+963,82+ 1933,57), яка підлягає обов`язковій сплаті за договором оренди землі за період з 2017-2021 р.р.

Таким чином, із різниці 42 596,71 грн слід вирахувати розмір невиплаченої індексації 8 206,49 грн, яка підлягає сплаті орендарем на користь орендодавця, решта суми 34 390,22 грн є невиплаченим розміром орендної плати за 2022 та 2023, оскільки згідно наведеного вище розрахунку орендна плата складає за 2022 - 19 675,92 грн та 2023 - 16 331,49 грн, а всього 47 406,03 грн, тобто є заборгованістю відповідача перед позивачем по орендній платі за землю, що вказує на систематичність її несплати за цей період.

Оскільки сторона позивача не оскаржила рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі всього у розмірі 35 337,06 грн, тобто з ним погодилася, тому апеляційний суд не наділений повноваженнями робити висновки щодо неправильності вказаної суми.

Апеляційним судом проведено свій розрахунок орендної плати, яка підлягає виплаті за період 2016-2023 за договором оренди землі від 25.07.2016, з урахуванням отриманої одноразової орендної плати у розмірі 85 000 грн (наперед), з метою встановити, чи дійсно відповідач допустив систематичну (два і більше випадки) несплату орендної плати, передбаченої договором, що є підставою для розірвання договору оренди, оскільки разове порушення умов договору оренди не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Доводи апеляційної скарги про те, що єдиною підставою для розірвання договірних відносин із позивачем є, на думку суду першої інстанції, часткова невиплата орендної плати з 2017, проте, з даним висновком суду першої інстанції відповідач та третя особа не погоджуються, оскільки ст. 257 ЦК України встановлює строк позовної давності в три роки й стягнення з відповідача заборгованості поза межами трирічного строку є незаконним, то ці доводи не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем чи третьою особою не подавалися суду першої інстанції заяви (клопотання) про застосування строку позовної давності. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що Закон України «Про оренду землі» не забороняє достроково виплачувати орендну плату за земельні ділянки приватної власності, тому, якщо в договорі оренди землі немає відповідної заборони, то орендну плату можна виплатити наперед за декілька років, то ці доводи також не впливають на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки, за умовами договору оренди землі від 25.07.2016 дійсно передбачено право орендаря сплатити орендодавцю орендну плату авансом наперед у грошовій формі (п.4.1. договору). По справі також вбачається, що за життя первісний орендар ОСОБА_2 , і це не оспорює позивач, отримав від відповідача орендну плату, в т.ч. наперед у розмірі 85 000 грн. Виплата орендної плати, як вказує відповідач та третя особа, відбулася в чистому вигляді з вирахуванням податків та зборів, які були сплачені третьою особою в дохід держави додатково. ОСОБА_2 дійсно отримав наперед орендну плату за майбутні періоди й, відповідно до чинного законодавства, яке діяло на момент виплат, орендна плата, сплачена наперед, не могла бути проіндексованою. Орендна плата за рік користування земельною ділянкою (19 306,09 грн) після утримання податку та збору становить 15 541,40 грн, проте, за умовами договору оренди землі нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації, тобто розмір орендної плати 19 306,09 грн підлягає індексації, а потім утримуються податок та збір, що не було враховано відповідачем при математичному обрахунку загального розміру заборгованості.

Проте, доводи апеляційної скарги, що згідно математичних розрахунків загальна сума за 7 років оренди земельної ділянки складає 108 789,80 грн, з яких 85 000 грн було виплачено наперед, тобто заборгованість за 2023 склала 23 789,80 грн, то ці розрахунки відповідачем та третьою особою проведено неправильно, про що зазначено вище з приведенням відповідних розрахунків.

Доводи апеляційної скарги про те, що після успадкування земельної ділянки позивач не зверталася до відповідача чи третьої особи із заявою про виплату орендної плати, яка акумулювалася за земельною ділянкою, та із вказаним розрахунковим рахунком, на який потрібно її сплатити, а відразу звернулася до суду, то ці доводи також не є підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки дійсно вперше після відкриття спадщини позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід до неї права власності на земельну ділянку та про проведення з нею відповідного розрахунку із зазначенням її банківських реквізитів та адреси проживання лише 09.11.2023, тому, як зазначалося вище, відповідач, отримавши заяву позивача, повинен був встановити, чи не має заборгованості зі сплати орендної плати перед позивачем та до 31.12.2023 (тобто до кінця поточного 2023) самостійно провести відповідні розрахунки (з урахуванням сплати одноразово грошових коштів у розмірі 85 000 грн), міг запросити позивача до себе для з`ясування розміру заборгованості тощо, проте, відповідач ці дії не вчинив до пред`явлення позивачем 29.02.2024 до суду цього позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що кошти акумульовано за земельною ділянкою, а позивач не бажає їх отримати, тому можна прийти до висновку, що систематичної несплати орендної плати не було, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами. Відповідач не надав суду докази того, що орендна плата акумулювалася та могла бути виплачена позивачу, що відповідач розшукував спадкоємців померлого ОСОБА_2 тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що за користування земельною ділянкою систематична несплати орендної плати у відповідача відсутня, що позбавляє права розривати договір оренди між позивачем та відповідачем, то ці доводи не відповідають встановленим фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними у ній доказами.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з предмету та підстав позову, оцінив надані докази у справі та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лип`янка-Агроальянс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Докучаєвські чорноземи Карлівщини» - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича - залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов