Справа № 185/7831/24
Провадження № 2/185/693/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 20 серпня 2020 року, яка виникла станом на 09 травня 2024 року, у розмірі 91 367 грн 46 коп, яка складається із загальної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

За змістом поданого відзиву відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає, що тіло кредиту нею сплачене повністю.

З матеріалів справи видно, що 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, за змістом якої відповідач просить відкрити на своє ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору. Текст анкети-заяви, підписаної відповідачем, містить застереження про те, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що отримані у мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг. (а.с.13-18).

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідач у відзиві не заперечує дійсність укладеного з банком договору, однак вказує на те, що заборгованість за цим договором наразі відсутня, просить витребувати з банку виписку з її особового рахунку по кредитному договору від 20 серпня 2020 року.

В анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, вона просить відкрити на її ім`я рахунок, на який встановити кредитний ліміт.

Позивачем надано як додаток до відповіді на відзив виписку з рахунку ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), яка містить інформацію про рух коштів за період з 20 серпня 2020 року по 09 травня 2024 року, деталі кожної здійсненої операції. (а.с.65-76)

Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Надана позивачем виписка з рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , містить деталі проведених банківських операцій і підтверджує факт користування відповідача кредитними коштами в межах встановленого на картці кредитного ліміту.

Випискою з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , та довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту підтверджується встановлення суми кредитного ліміту, яка поступово збільшувалася, а саме 20 серпня 2020 року встановлено кредитний ліміт 10 000 грн, 04 листопада 2020 року кредитний ліміт збільшено до 25 000 грн, 04 лютого 2021 року збільшено до 50 000 грн, 14 вересня 2021 року збільшено до 70 000 грн. (а.с.78)

Також випискою з рахунку ОСОБА_1 підтверджується, що за період з 20 серпня 2020 року по 09 травня 2024 здійснювалися операції з рахунком як самою ОСОБА_1 так і банком, а саме здійснювалися списання відсотків за користування кредитними коштами.

Заборгованість за зазначений період згідно виписки з рахунку складає 91 367 грн 46 коп, при цьому розмір кредитного ліміту на день нарахування заборгованості не перевищує 70 000 грн.

Тобто до суми тіла кредиту позивач зарахував також відсотки за користування кредитом.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт укладення між сторонами кредитного договору та наявність заборгованості позичальника за цим договором підтверджується матеріалами справи і нічим не спростовується. За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відомостей про погашення відповідачем існуючої заборгованості повністю або частково суду не надано.

Тому позовні вимоги АТ«Універсалбанк» підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 20 серпня 2020 року, яка виникла станом на 09 травня 2024 року, у загальному розмірі 91 367 грн 46 коп, у тому числі: тіло кредиту 70 000 грн, відсотки 21 367 грн 46 коп.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028 грн, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру. (а.с.40)

Судові витрати на сплату судового збору підтверджені належним чином і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства «Універсал банк».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 20 серпня 2020 року, яка виникла станом на 09 травня 2024 року, у загальному розмірі 91 367 (дев`яносто одна тисяча триста шістдесят сім) грн 46 коп, у тому числі: тіло кредиту 70 000 (сімдесят тисяч) грн, відсотки 21 367 (двадцять одна тисяча триста шістдесят сім) грн 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Акціонерне товариство «Універсал банк», 04114 місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва