УХВАЛА

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 463/4875/16-ц

провадження № 61-9369ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення земельної ділянки та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Личаківська РА ЛМР), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,

в якому просила суд: зобов`язати ОСОБА_2 усунути причини підтоплення дощовими і талими водами з ринв самочинно збудованого житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У липні 2019 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , треті особи: Личаківська РА ЛМР, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК у м. Львові), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила суд: зобов`язати звільнити земельну ділянку, на якій самочинно збудований житловий будинок загальною площею

137,7 кв. м, сарай розміром 6,8x2,293 м та гараж розміром 3,7x6,06 м

по АДРЕСА_1 , та привести її у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого житлового будинку загальною площею

137,7 кв. м, сараю розміром 6,8x2,293 м та гаража розміром 3,7x6,06 м

по АДРЕСА_1 за власні кошти.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2022 року цивільну справу № 463/5139/19 за позовом Львівської міської ради до

ОСОБА_2 , треті особи: Личаківська РА ЛМР, Інспекція ДАБК у м. Львові, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про звільнення земельної ділянки та цивільну справу № 463/4875/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська РА ЛМР, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про демонтаж самовільно збудованого будинку об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній цивільній справі № 463/4875/16-ц.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 червня

2025 року, у задоволенні позову Львівської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 обладнати водовідведення дощових і талих вод

з водостоків будинку АДРЕСА_1 .

13 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 червня 2025 року (надійшла до суду 18 серпня 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

22 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшло рекомендоване повідомлення,

в якому вказано, що 17 вересня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Верховного Суду від 04 вересня 2025 року.

Однак, станом на 06 жовтня 2025 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 04 вересня 2025 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць