Справа № 303/3588/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Бабинець З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.09.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського район Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 472. За період шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує на те, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини. Вважає, що шлюб існує тільки формально, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому бажає його розірвати. Крім того, зазначає, що відповідач матеріально не забезпечує ні її, ні дитину, покинув сім`ю, проживає окремо. Оскільки відповідач є працездатного віку, офіційно працевлаштований та несе відповідальність за забезпечення необхідних умов життя дитини нарівні з матір`ю просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/2 усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2025 року (головуючий суддя Монич В.О.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Судове засідання призначено на 10.06.2025 року о 10 год. 45 хв.

16.06.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 37/01.2-01 від 16.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл усіх судових справ, що перебувають на розгляді судді Монича В.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року цивільна справа передана на розгляд судді Заболотному А.М

Ухвалою судді від 23.06.2025 року постановлено цивільну справу прийняти до провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.07.2025 року, відкладено на 16.09.2025 року та на 07.10.2025 року.

Ухвалою суду від 07.10.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання сторонам строку для примирення подружжя відмовлено.

15.09.2025 року від представника відповідача, адвоката Глаголи Г.П., надійшов відзив на позовну заяву з якого встановлено, що відповідач не погоджується з обставинами, зазначеними у позовній заяві. Крім того, позов не містить мотивування підвищеного розміру часток при стягненні аліментів і доказів щодо особливих обставин. Зазначає, що відповідач матеріально утримує і доньку, і дружину. Так, за період з березня по серпень 2025 року відповідачем на банківську картку було перераховано 42830,00 грн. Крім того, відповідач продовжує допомагати і тепер. Відповідач визнає обов`язок утримання дитини та дружини і згодний добровільно сплачувати 1/4 доходу на дитину та 1/10 доходу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що про шлюб між сторонами зареєстрований 16.09.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського район Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 472, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.09.2023 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.07.2024 року).

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У ч. 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач категорично не виявляє бажання примирятись із відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що підтверджує її стійке бажання розлучитися. В свою чергу судом також встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до правоохоронних органів з приводу спричинення їй ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 13/2025 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000029 від 13.01.2025 року.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то суд приходить до наступного висновку.

Як уже було встановлено судом, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 21.06.2022 року, призваний за мобілізацією, що підтверджується довідкою №1/437 від 29.05.2024 року.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також те, що відповідач є працевлаштований та несе обов`язок із утримання дитини поряд з матір`ю, є підстави для визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу), на чому наполягає позивач.

Позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В той же час, відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач, заперечуючи проти позову в цій частині зазначає, що утримував та продовжує утримувати доньку та дружину про, що свідчать наявні в матеріалах справи докази щодо перерахування коштів. Крім того, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від його доходу (заробітку).

В той же час, позивачем в силу свого процесуального обов`язку не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для стягнення аліментів саме в заявленому розмірі.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд, враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, та не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а позивачем не доведено належними доказами заявлений до стягнення розмір аліментів, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). В ч. 2 ст. 91 СК України також визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини.

Позивач на цей час не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Як встановлено вище відповідач є працездатним, отримує постійний дохід, а тому в нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати матеріальне утримання позивачці до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, щомісячно, що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи потребу позивача в утриманні та фінансові можливості відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за цією категорією справ звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 137, 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 84, 91, 110-112, 180-184, 191 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16.09.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 472 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з 15.05.2025 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Представник позивача: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Представник відповідача: Глагола Галина Петрівна ( АДРЕСА_4 ).

Суддя А.М.Заболотний