ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою діяльністю «Пологовий будинок «Лелека» поданою генеральним директором Зукіним Валерієм Дмитрійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, у якому просила суд:

стягнути з відповідача на користь позивача сплачені грошові кошти у розмірі 148 546,64 грн, а також судові витрати.

Обґрунтувала позовні вимоги тим, що 22 січня 2022 року сторони уклали договір №60Р/01/2022 на надання медичних послуг з ведення пологів (пакет «Люкс»). Договір зобов`язував сторони укласти основний договір у визначені терміни вагітності та гарантував позивачу кваліфіковану медичну допомогу відповідно до стандартів МОЗ.

Позивачка повністю оплатила вартість послуг у розмірі 96 940,00 грн (включаючи страховий платіж 1 800,00 грн). Додатково, 11 лютого 2022 року, вона оплатила 19 600,00 грн за індивідуальне ведення пологів обраним лікарем.

Відповідно до п. 3.1 договору, відповідач зобов`язався надати якісну допомогу. Договір також передбачав звільнення від відповідальності через форс-мажор, зокрема військові дії (п. 9.3, 9.4), за умови належного письмового повідомлення (п. 9.5).

Позивачка мала право достроково розірвати договір, письмово повідомивши відповідача. У такому разі відповідач був зобов`язаний протягом 5 робочих днів повернути сплачені кошти, за вирахуванням вартості фактично наданих послуг (п. 10.1). Договір також припинявся у разі неможливості виконання або якщо пологи відбулися в іншому закладі.

Через військову агресію РФ відповідач припинив роботу, про що повідомив на своєму сайті, та не надав послуги позивачу в повному обсязі. 16 березня 2022 року позивачка народила дитину в іншій лікарні.

14 червня 2022 року позивач надіслала відповідачу електронною поштою заяву про розірвання договору та повернення коштів, скориставшись правом за п. 10.1. Відповідач не повернув кошти у встановлений 5-денний термін, порушивши умови договору.

11 листопада 2024 року чоловік позивачки від її імені надіслав відповідачу лист-вимогу про повернення коштів, який залишився без відповіді.

Позивач стверджує, посилаючись на практику Верховного Суду (справа №922/1093/22), що воєнний стан сам по собі не звільняє від виконання зобов`язань без доведення прямого причинно-наслідкового зв`язку з неможливістю виконання. Позивач наголошує, що її вимога стосується саме несвоєчасного повернення коштів після розірвання договору, а не відповідальності за первинне ненадання послуг.

Позивач звернула увагу на відсутність доказів надання їй послуг на загальну суму 2 070,00 грн, а саме: повторної консультації акушера-гінеколога 11 лютого 2023 року, експертного УЗД від 14 лютого 2022 року, кардіотокографії (КТГ) від 14 лютого 2022 року. Проте, відповідач на підтвердження факту надання таких послуг, в порядку п. 8.8 договору не надав Акт приймання-передачі таких послуг. Також, будь-якої належної медичної документації на підтвердження цього факту відповідач не надав; наданий скріншот не може вважатись медичною документацією, яка ведеться у встановленому законом порядку, оскільки з нього неможливо встановити, хто і коли вносив відповідний запис до програми.

03 лютого 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив, у якому він зазначив, що 22 січня 2022 року між сторонами було укладено Договір №60Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Люкс».

Відповідач вказав, що позивачем було сплачено вартість договору у розмірі 96 940,00 грн. Вказана вартість складається з основної суми договору ведення - вартість із 7% знижкою складає 95 140,00 грн; страхового платежу «Безпечні пологи стандартна», Програма 1 - вартість 1 800,00 грн.

Відповідач зазначив, що 22 січня 2022 року між ним та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003594, за яким позивачем сплачено 1 800,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 Додатку №1 до договору, у вартість договору входять: консультація лікаря акушера-гінеколога перед укладанням договору на пологи (за умови укладення договору в день її надання); дві повторні консультації лікаря акушера-гінеколога (за призначенням лікаря акушера-гінеколога медичного закладу за наявності медичних показань); одна консультація лікаря-терапевта (за призначенням лікаря акушера-гінеколога медичного закладу за наявності медичних показань); одне експертне УЗД (за призначенням лікаря акушера-гінеколога медичного закладу за наявності медичних показань); дві кардіотокографії (КТГ) (за призначенням лікаря акушера-гінеколога медичного закладу за наявності медичних показань); одна консультація лікаря-анестезіолога.

Згідно з абз. 5 п. 10.1 договору, пацієнту повертається сплачена сума за вирахуванням вартості фактично наданої медичної допомоги.

Відповідно до витягу з електронної медичної карти позивача, вона скористалася:

- однією повторною консультацією акушера-гінеколога в ТОВ «Лелека» 11 лютого 2022 року, вартістю 780,00 грн;

- одним експертним УЗД 14 лютого 2022 року, вартістю 910,00 грн;

- однією кардіотокографією (КТГ) 14 лютого 2022, вартістю 380,00 грн.

На думку відповідача, сума, що підлягає поверненню за договором, становить 93 070,00 грн, розрахована наступним чином: 96 940,00 - 1 800,00 - 780,00 - 910,00 - 380,00 = 93 070,00 грн.

Також відповідач зазначає, що між сторонами 11 лютого 2022 року було укладено Додаткову угоду №1 до договору №60Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Люкс».

З 06 березня 2024 року відповідач був вимушений зупинити роботу через ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність відповідача була зупинена. У зв`язку з викладеним відповідач зазначив, що наведені обставини є форс-мажорними, що виключає нарахування втрат від інфляції і трьох процентів річних.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором № 60Р/01/2022 від 22 січня 2022 року про надання медичної допомоги в розмірі 114 200,00 грн, 3% річних в сумі 8 307,70 грн, інфляційні втрати в сумі 26 038,94 грн, судовий збір в сумі 1 486,10 грн. У задоволенні клопотання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про розстрочку виконання рішення відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції 21 травня 2025 року генеральний директор ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - Валерій Зукін засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» коштів у розмірі 112 670,00 грн та задовольнити клопотання ТОВ «Лелека» від 31 січня 2025 року і розстрочити виконання рішення суду про стягнення коштів у розмірі 112 670,00 грн на 3 місяці зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 37 556,66 грн; у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Підтримавши доводи відзиву на позовну заяву, апелянт вказав на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Вважає, що укладений між сторонами договір припинився 16 березня 2022 року у зв`язку з проведенням пологів позивачкою у іншому лікувальному закладі на підставі п. 10.1 Договору.

Також апелянт вважає, що стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Будівля пологового будинку зазнала значних пошкоджень через бойові дії, робота була призупинена, і введення військового стану, що офіційно визнається форс-мажорною обставиною. Отже, положення ст. 617 ЦК України звільняють товариство від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення посилаючись на те, що велика кількість справ проти відповідача не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, а також те, що ТОВ «Лелека» не надало суду доказів такого матеріального стану, який би свідчив про наявність реальних підстав для розстрочки.

Апелянт вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки його фінансовому становищу, наявності великої кількості боргових зобов`язань.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою діяльністю «Пологовий будинок «Лелека» поданою генеральним директором Зукіним Валерієм Дмитрійовичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

24 липня 2025 року ОСОБА_2 подала відзив, у якому заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції шляхом доставлення судових повісток-повідомлень до електронних кабінетів сторін, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 січня 2022 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Договір №60Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Люкс», за умовами якого медичний заклад зобов`язався протягом строку дії договору та на його умовах надати пацієнту якісну та кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені договором.

Згідно з п. 8.1, 8.4 договору вартість послуг, наданих за цим договором становить 96 940,00 грн та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у день підписання вказаного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу.

Згідно з п. 3.3 договору пацієнт зобов`язаний оплатити вартість наданої медичної допомоги, що надається відповідно до умов цього договору самостійно або забезпечити оплату медичної допомоги платником у разі якщо умовами договору платником визначено іншу особу.

Пунктом 8.8 договору закріплено, що факт надання медичним закладом (медичної допомоги/медичних послуг) та факт отримання їх пацієнтом підтверджується відповідною медичною документацією та оформлюється актом приймання-передачі медичних послуг.

Пунктами 9.1, 9.3, 9.4 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 9.5 договору сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Пунктом 11.2 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог п. 8.4 договору та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 10.1 договору, дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту.

Також між ТОВ «Лелека» та позивачем 11 лютого 2022 року було укладено Додаткову угоду №1 до договору №60Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Люкс».

Згідно з рахунком-фактурою №71585 від 11 лютого 2022 року за послугу (надання медичних послуг в пологах заздалегідь обраним провідним лікарем акушером-гінекологом) позивачем була сплачена сума 19 600,00 грн.

Відповідач не спростовував факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та перерахування коштів у розмірі 96 940,00 грн та 19 600,00 грн.

16 березня 2022 року позивач народила дитину у Комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні.

14 червня 2022 року позивач на електронну адресу відповідача направила заяву про розірвання договору.

У листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що оскільки 14 червня 2022 року позивач звернулася з вимогою до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про повернення коштів, Договір між сторонами слід вважати припиненим з 21 червня 2022 року, тобто через 5 робочих днів (п. 10.1 Договору) з дня отримання відповідачем повідомлення позивача, у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, згідно ст. 611, 907 ЦК України. Водночас, наявність форс-мажорних обставин у вигляді воєнного стану не звільняє відповідача від обов`язку повернення коштів за медичні послуги з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні рішення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

В укладеному між сторонами 22 лютого 2022 року Договорі про надання медичної допомоги, з урахуванням Додаткової угоди №1, визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 116 000,00 грн, з яких: страховий платіж 1 800,00 грн та безпосередньо медичні послуги 96 400,00 грн, та 19 600,00 грн.

Відповідно до п. 8.3. Договору, загальна ціна договору, дорівнює загальній вартості медичної допомоги наданої пацієнту медичним закладом протягом строку дії Договору, та визначається на підставі Договору, Додатків №1-3, медичної документації, діючого прейскуранту Медичного Закладу, та на момент підписання цього Договору, визначена в п.8.1.

Згідно пункту 1.3 Додатку №1 до Договору, пацієнти, які спостерігали вагітність в інших медичних закладах, укладають договір на проведення пологів з 35-х тижнів вагітності після позитивного консультативного висновку Медичного закладу, який базується на даних лабораторних досліджень, УЗД з доплерометрією, консультацій спеціалістів, які були проведені під час спостереження вагітності. У випадку недостатньої інформації про стан вагітності та плода, необхідності дослідження та консультації проводяться в медичному закладі та сплачуються пацієнтом окремо, згідно цін, визначених діючим прейскурантом медичного закладу на момент надання консультації/ проведення дослідження. До вартості Договору включається лише:

- консультація лікаря акушер-гінеколога перед укладанням договору на пологи, однак, за умови, що даний договір укладено в день її надання;

- 2 (дві) повторні консультації лікаря акушер-гінеколога (у випадку їх призначення лікарем акушер-гінекологом Медичного закладу за наявності у пацієнта медичних показань);

- 1 (одна) консультація лікаря-анестезіолога.

Апеляційний суд критично сприймає наданий відповідачем скріншот з Медичної карти ОСОБА_3 на підтвердження надання консультації акушера-гінеколога (повторна), консультації лікаря-анестезіолога - 14 лютого 2022 року, адже на підтвердження факту надання таких послуг, відповідач в порядку п. 8.8 Договору не надав суду Акт приймання-передачі таких послуг. Крім того, оскільки вказані консультації надано позивачці у день укладення договору з нею, не незрозумілим є чи надавалася консультація лікаря-анестезіолога після укладення договору між сторонами.

Також, відповідно до позовних вимог ОСОБА_2 заявлено до стягнення 114 200,00 грн, за виключенням 1 800,00 грн страхового платежу.

14 червня 2022 року позивач надіслала вимогу до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про розірвання договору та повернення сплачених грошових коштів за договором, яка отримана представником відповідача того ж дня.

Згідно з п. 10.1 укладеного між сторонами договору, на який посилається апелянт, договір може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу, шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу, із зазначенням причин розірвання договору. В цьому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від Пацієнта, при цьому пацієнту, на його письмову вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. У разі розірвання Договору до закінчення його дії за ініціативою пацієнта або медичного закладу, а також внаслідок медичних показань, що свідчать про недоцільність або неможливість надання подальшої медичної допомоги, пацієнту протягом 5 (п`яти ) робочих днів з моменту розірвання/ припинення Договору повертається сплачена за даним Договором сума вартості медичної допомоги, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

У пункті 9.3 Договору, сторони обумовили, що не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і ще перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором.

Тобто, умови укладеного між сторонами договору чітко передбачають момент, з якого у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» виникає обов`язок повернути сплачену за даним Договором суму вартості медичної допомоги, і звернення позивачки до суду з позовом не є обставиною, яка унеможливлює/ припиняє/ відтерміновує виконання такого обов`язку.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення позивачці сплачених за договором коштів починаючи з 21 червня 2022 року.

Оскільки ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» обов`язок з повернення ОСОБА_2 суми вартості медичної допомоги не виконав, є підстави для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України саме за період визначений позивачкою.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат за період з 01 липня 2022 року по 31 жовтня 2024 року та 3% річних за період з 22 червня 2022 року по 29 листопада 2024 року.

Щодо вимог апелянта про розстрочення виконання рішення суду про стягнення коштів апеляційний суд зауважує наступне.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Отже, апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішувати питання про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року про стягнення коштів, оскільки не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, відповідач не позбавлений права звернутися з відповідним клопотанням/ заявою до суду першої інстанції повторно після набрання ним законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумаченню норм права на розсуд апелянта.

Апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява №18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», заява №49684/99).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 375, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою діяльністю «Пологовий будинок «Лелека», подану генеральним директором Зукіним Валерієм Дмитрійовичем - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова