Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2025 Справа №607/14787/23 Провадження №2/607/93/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., позивачки - ОСОБА_1 , її представника адвоката Білецького М.Й., представників відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_12.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз», Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Тернопільській області, Дочірнє підприємство «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс» про усунення перешкод у користування майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз», Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Тернопільській області, Дочірнє підприємство «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс», просить:

- зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реконструкції квартири, а саме демонтажу створених об`єктів та приведення квартири АДРЕСА_2 ) у попередній стан;

- стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь грошові кошти в рахунок відшкодування майнової шкоди в розмірі 27348,69 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_3 , у власності ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_4 у цьому будинку. Після незаконної реконструкції квартири АДРЕСА_4 у продуктовий магазин, а саме облаштування накриття над сходами магазину, існують суттєві перешкоди у повноцінному користуванні квартирою, а саме - спричиняє намокання квартири та появу плісняви. Крім того, після неправомірної реконструкції ОСОБА_3 було неправильно встановлено газову трубу, що проходить повз приміщення магазину. Позивачка зверталася у різні контролюючі органи, однак, це не дало результату.

ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_13 надав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що він не є належним відповідачем у справі у зв`язку із тим, що не є власником спірного нежитлового приміщення магазину. Крім того, він не має доступу до квартири позивачки, якій не завдано шкоди.

Відповідач ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_12. надала відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно висновку експерта, пліснява у квартирі відсутня. Ремонтні роботи, які зазначив експерт, потрібно проводити на зовнішній стіні будинку. Тому, відсутня шкода, яка заподіяна квартирі саме позивачки.

Третя особа - дочірнє підприємство «Люкс-житло» приватного підприємства «Люкс-житло» через свого представника надало письмові пояснення, у яких повідомило, що підприємство надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_5 . Стверджує, що згідно акту комісійного обстеження квартири позивача 09.11.2022 зафіксовано, що відповідачем по справі запропонованого мешканцю кв. АДРЕСА_3 вирішити питання появи плісняви за згодою, а саме -влаштувавши бляху на стіні будинку в межах улаштування дашка для захисту від потрапляння бризгів дощових вод. Однак, позивач по справі відмовилась, вимагаючи демонтувати навісний дашок. Позивач по справі можливості обстеження внутрішніх стін її квартири не надавала (окрім 13.01.2021). При обстеженні квартири 13.01.2021 стіни квартири були сухі, цвілі не виявлено. Повідомило, що позивач по справі провела утеплення зовнішньої стіни фасаду без отримання дозвільних документів після влаштування відповідачем навісного дашка. Разом з тим, таке точкове утеплення фасаду (місцями) призводить до утворення корозії в місцях закінчення утеплюючого матеріалу (через різницю температур), що в свою чергу призводить до порушення цілісності герметизації міжпанельних швів та можливої появи плісняви у сусідніх квартирах.

Третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України надала письмові пояснення, в яких зазначила, що оскільки стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, на будівництво прибудови до несуче-огороджувальної стіни потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку. Добудова прибудов до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 23.11.2023 суд постановив призначити у справі судову експертизу, а провадження зупинити. У зв`язку із надходженням висновку експерта, провадження у справі відновлено 28.03.2024.

Ухвалою від 01.07.2024 суд постановив призначити у справі повторну судову експертизу, а провадження зупинити. У зв`язку із надходженням висновку експерта, провадження у справі відновлено 16.07.2025.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 05.08.2025 суд постановив закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов.

Представники відповідача заперечили проти позовних вимог, з підстав, викладених у заявах по суті.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Як видно із свідоцтва про право власності на житло видане міським бюро технічної інвентаризації 18.11.1996 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3 .

Також, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав від 08.05.2024 ОСОБА_4 є власником торгово-офісних приміщень №1 загальною площею 98,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_5 (а.с. 167).

Як видно з інформації Державної інспекції архітектури і містобудування від 24.05.2023, шляхом перевірки відомостей, які містяться у Реєстрі будівельних ділянок за параметрами пошуку «назва об`єкта - реконструкція квартири АДРЕСА_4 » та адреса об`єкта « АДРЕСА_6 » інформації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, станом на дату надання відповіді не виявлено (а.с. 9).

Згідно акту роботи комісії створеної розпорядженням міського голови №77 від 24.03.2022 стосовно звернення ОСОБА_7 від 29.11.2022 щодо встановлення дашка над входом в магазин за адресою: АДРЕСА_6 , комісією здійснено візуальний огляд квартири за адресою: АДРЕСА_6 , на першому поверсі багатоквартирного будинку знаходиться магазин. Вхід облаштований сходами та накриттям (дашок). Візуальним оглядом спостерігається замокання та потемнення стіни над дашком. … За результатами огляду комісії рекомендовано власникові торгово-офісного приміщення №1 по вул. 15 квітня, 15/29 у місті Тернополі ОСОБА_4 звернутися в Тернопільміськгаз щодо переносу газової труби (1), оформити сервітутне користування земельною ділянкою (2), використовувати свою власність без шкоди правам, свободам та інтересам інших мешканців будинку (3), балансоутримувачу будинку ДП «Люкс Житло» «ПП Люкс» привести стіну відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій (4), ОСОБА_8 не знайшовши згоди із власником ОСОБА_4 вирішувати питання порушення законних інтересів в судовому порядку. (5).

Згідно акту комісії Дочірного підприємства «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс» від 13.01.2021, при обстеженні виявлено: зовнішні стіни квартири АДРЕСА_7 утеплені пінопластом та вкриті декоративною штукатуркою (без відповідних дозвільних документів), наявної цвілі на стіні, на якій встановлено дашок магазину не виявлено. У квартирі стіни сухі, пліснява відсутня (а.с. 64).

Відповідно до акту комісії Дочірнього підприємства «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс» від 31.08.2021, при обстеженні виявлено: зовнішні стіни квартири АДРЕСА_7 утеплені пінопластом та вкриті декоративною штукатуркою (без відповідних дозвільних документів), наявної цвілі на стіні, на який встановлено дашок магазину, не виявлено. Обстеження внутрішніх стін квартири не проведено через відсутність мешканки квартири, яка була повідомлена про обстеження, однак не з`явилася (а.с. 66).

Відповідно до акту обстеження комісії Дочірнього підприємства «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс» від 09.11.2022, при обстеженні виявлено: зовнішні стіни квартири АДРЕСА_7 утеплені пінопластом та вкриті декоративною штукатуркою (без відповідних дозвільних документів), наявні сліди зеленої цвілі на стіні 0,15 Х 3. Ймовірною причиною є потрапляння бризків дощових вод, відбитих від навісного дашка магазину. Доступ для обстеження квартири АДРЕСА_3 власниця надати відмовилася. В ході обстеження ОСОБА_10 запропонував вирішити питання за згодою, встановити бляху на стіні для захисту від потрапляння бризків дощової води, однак, ОСОБА_1 вимагала демонтувати дашок.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30.06.2011, об`єкт «Реконструкція квартири під торгово-офісні приміщення з влаштуванням окремого входу за адресою АДРЕСА_8 » вважати готовим до експлуатації.

Як видно із акту на відключення газу від 01.03.2023 в АДРЕСА_9 (а.с. 114) через порушення систем газопостачання, відсутністю проектно-кошторисної документації - газовий лежак будинку замурований в стіні (добудови), газопостачання за цією адресою буде відновлено після усунення недоліків.

Як видно із висновку експерта Тернопільського відділення КНІДСЕ за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 19.03.2024 №1134/23-22, над входом в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_9 влаштований дашок. Дашок заходить на стіну вище розміщеної квартири на 0,36 м від горизонтального шва між панелями. Враховуючи протидощовий гребінь і конструкцію підлоги дашок заходить на стіну квартири АДРЕСА_7 вище рівня підлоги орієнтовно на 15-20 см. Влаштування дашка над приміщенням входу до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_9 не відповідає вимогам п.5.45 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Стіна квартири АДРЕСА_3 утеплена пінопластом, опоряджена декоративною штукатуркою «Короїд» і пофарбована фасадною фарбою. До стіни квартири АДРЕСА_7 примикає дашок продуктового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1». Дашок виконаний із металевого каркаса, який покритий метало профільними листами. Над дашком відсутнє примикання із металевого листа. Над дашком на стіні квартири АДРЕСА_7 є налипання бруду, який зчищається дротяною щіткою. Бруд утворився наступним чином: на покрівлі дашка накопичується пилюка, яка при випаданні дощу змішується з краплями води і відбивається від покрівлі на стіну будинку у вигляді бруду. Стіна будинку замокає і забруднюється при випаданні дощу. Бруд, який випадає на стінах під час падання дощу, під дією вітру і сонця висихає і залишається на стінах змінюючи їх першопочатковий колір. Пліснява на стінах будинку відсутня.

Встановлена в приміщені добудови продуктового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» зашита газова труба не приводить до замокання і появи плісняви на зовнішній стіні квартири по АДРЕСА_1 .

Експерт дійшов висновків, що причинами виникнення замокання та забруднення стіни квартири на другому поверсі, яка належить позивачу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , є влаштування дашка до продуктового магазину на стіні другого поверху (вище рівня першого поверху) та відсутність металевого примикання між стіною та дашком.

Встановлена в приміщені добудови продуктового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» зашита газова труба не приводить до замокання і появи плісняви на зовнішній стіні квартири по АДРЕСА_1 .

До продуктового магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» влаштована прибудова, в якій проходить газова труба. В прибудові до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_9 влаштована підвісна стеля із вагонки. Влаштованою підвісною стелею із вагонки закрито вільний доступ до газової труби, що порушує вимоги п.п. 9.6, 9.17 ДБН В.2.5.-20:2018 «Газопостачання».

Вартість збитку, завдана позивачу ОСОБА_1 , власнику квартири на другому поверсі по АДРЕСА_1 від замоканням внаслідок облаштування дашка над продуктовим магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» становить: 12 959,08 грн.

Відповідно до висновку експерта Тернопільського НДКЦ від 09.07.2025 облаштування дашка над приміщенням входу до продуктового магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_9 не відповідає будівельно-технічним нормам, а саме не відповідає вимогам п.5.45 ДБН В.2.2-15:2019 - «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення».

Причинами виникнення замокання та забруднення стіни квартири на другому поверсі, яка належить позивачу ОСОБА_1 по АДРЕСА_6 - є влаштування дашка до продуктового магазину на стіні другого поверху (вище рівня першого поверху) та відсутність металевого примикання між стіною та дашком.

Встановлення по периметру продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_9 газової труби та влаштоване її обшиття не призводить до виникнення замокання та як наслідок, появи плісняви на зовнішній стіні квартири на другому поверсі по АДРЕСА_1 , яка належить позивачці ОСОБА_1 .

Обшиття газової труби власником приміщення магазину в АДРЕСА_9 не відповідає будівельним нормам та правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій, а саме у прибудові газова труба зашита вагонкою та закрито вільний доступ до газової труби, що порушує вимоги п.п. 9.6, 9.17 ДБН В,2.5.-20:2018 «Газопостачання».

Вартість збитку, завдана позивачу ОСОБА_1 замоканням внаслідок облаштування дашка, як власнику квартири на другому поверсі по АДРЕСА_1 становить: 15 013,80 грн.

Допитаний у судовому засіданні експерт підтримав висновок. Зазначив, що при обстеження квартири ОСОБА_1 всередині не виявив наслідків замокання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав . Власність зобов`язує . Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно частин першої - третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

У частині першій статті 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

У статті 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила № 76), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пункт 1.4.4 Правил № 76 передбачає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з пунктом 1.4.5 Правил № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Водночас згідно з пунктом 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

У пункті 1.4.3 Правил № 76 передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку, що переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається за наявності відповідного на це дозволу.

ЖК України встановлено обов`язок отримувати дозвіл на прибудову, перепланування для «реконструкції» навісного дашку на зовнішній стіні багатоквартирного будинку, якщо такі дії передбачають втручання в несучі конструкції будинку, а також погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів.

Судом встановлено, що відповідач у рамках реконструкції квартири АДРЕСА_4 у нежитлове приміщення влаштав дашок над приміщенням входу до продуктового магазин в АДРЕСА_9 , при цьому вказаний дашок не відповідає будівельно-технічним нормам, а саме вимогам п.5.45 ДБН В.2.2-15:2019 - «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», відповідно до яких, рівень покрівлі прибудови не може перевищувати позначку підлоги розташованих вище основної частини будинку.

Вказане призводить до замокання та забруднення зовнішньої стіни будинку, на другому поверсі, де знаходиться квартир. яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується наданими актами та висновками експертів.

Прибудова дашка до квартири багатоквартирного житлового будинку є реконструкцією, оскільки призводить до зміни геометричних розмірів об`єкта та зміни зовнішнього вигляду фасаду будинку.

Згідно з вимогами пунктів 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

Зазначеним пунктом визначено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна мати системний характер, єдиний для всього будинку.

Отже, добудова дашка до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі.

Надана стороною відповідачем «Декларація про готовність об`єкта до експлуатації» від 30.06.2011, об`єкту «Реконструкція квартири під торгово-офісні приміщення з влаштуванням окремого входу за адресою АДРЕСА_8 » не містить інформації про надання дозволу на встановлення дашка до торгово-офісного приміщення.

Стаття 382 ЦК України визначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У частині другій статті 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У частині другій статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Згідно пункту 1 частини першої статті 6 Закону співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Приписами частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Отже, оскільки стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, на будівництво дашка над сходами до нежитлового приміщення на несуче-огороджувальній стіні потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку.

Подібні висновки викладені у постанові ВС від 08 червня 2022 року у справі № 761/6800/16-ц.

Позивачка та інші власники квартир у будинку АДРЕСА_5 , є співвласниками несуче-огороджувальної стіни.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача з влаштування дашка над входом в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_9 здійснено із порушенням державних будівельних норм і правил, без згоди співвласників квартир будинку, зокрема, позивачки, та порушує її законні права та інтереси, як співвласника несучої стіни будинку.

При цьому, в силу статті 319 Цивільного кодексу України, саме власник несе відповідальність за використання свого майна без шкоди інтересам інших співвласників будинку.

Тому, позов в частині зобов`язання відповідача ОСОБА_5 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дашка торгово-офісного 1 по АДРЕСА_6 та приведення стіни будинку у попередній стан підлягає до задоволення.

ОСОБА_3 не є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , як і не надано інших доказів про те, що він повинен на будь-якій іншій правовій підставі відповідати за влаштування спірного дашка, а тому він є неналежним відповідачем

Тому, у задоволенні позову до нього слід відмовити.

Щодо позовної вимоги яка стосується газової труби, то хоч і встановлено порушення ДБР під час реконструкції, а саме у прибудові газова труба зашита вагонкою та закрито вільний доступ до газової труби, що порушує вимоги п.п. 9.6, 9.17 ДБН В,2.5.-20:2018 «Газопостачання», однак, суду не надано жодних доказів, що це впливає на будь-які права та законні інтереси позивачки, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Крім того, як видно із акту на відключення газу від 01.03.2023 (а.с. 114) через порушення систем газопостачання, відсутністю проектно-кошторисної документації - газовий лежак будинку замурований в стіні (добудови), газопостачання за цією адресою буде відновлено після усунення недоліків.

Вирішуючи питання стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивачки майнової шкоди у розмірі 27348,69 грн, суд виходить із такого.

Так, дійсно, згідно висновками експертів, внаслідок встановлення із порушенням ДБН дашка над нежитловим приміщенням будинку виникає замокання та забруднення зовнішньої стіни квартири, у якій проживає позивачка на усунення яких необхідно матеріальні затрати.

Разом із тим, відповідно до статті 9 Закону України статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Частиною п`ятою статті 13 Закону передбачено, що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

Статтею 11 Закону передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

При цьому, у відповідності до пунктів 1 та частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», саме управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг та від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків.

Як видно із досліджених доказів, дочірнє підприємство «Люкс-житло» приватного підприємства «Люкс-житло» надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_5 .

Тому, із аналізу вищезазначених норм та встановлених обставин справи належним позивачем у справі про відшкодування збитків, у зв`язку із замоканням зовнішньої стіни будинку є його управитель - дочірнє підприємство «Люкс-житло» приватного підприємства «Люкс-житло».

Доказів того, що підприємство уповноважило позивачку звертатися в суд із позовом щодо його повноважень, визначених законом, та здійснити ремонті роботи стіни будинку суду не надано.

Також, не надано доказів того, що позивачка сама понесла витрати на відновлення зовнішньої стіни будинку на заявлену суму.

Тому, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить із такого.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати на оплату експертиз (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачка понесла судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру на суму 1073,62 грн (а.с. 1), вимогу майнового характеру - 1221,50 грн та на оплату витрат проведення експерти 9087,36 грн (а.с. 91).

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, а саме, задоволено частину вимог немайнового характеру до відповідача ОСОБА_4 , в силу статті 141 ЦК України, із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 слід стягнути 536,80 грн судового збору (1/2 від вимоги немайнового характеру) та 2271,84 грн (1/4 від витрат на проведення судової експертиз), разом - 2808,64 грн.

Відповідач ОСОБА_3 просить стягнути із позивачки понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 24000 гривень та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 12836,16 грн (т.2 а.с. 27-28).

Представник позивача в судовому засіданні заявив, що витрати відповідача на правову допомогу є неспівмірними із наданими послугами.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

Крім того, ВП ВС у своїй постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Суд враховує, що у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично понесені.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. (Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Позивач на підтвердження судових витрат на правову допомогу надав договір про надання правової допомоги (т.2 а.с. 24-25), акт виконаних робіт на суму 24000 гривень (а.с. 26).

Встановивши та проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у цій цивільній справі, зважаючи на її характер та складність, а також клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, зважаючи на кількість процесуальних документів, підготовлених представником відповідача, його позиція зводилася до того, що він не є належним відповідачем. оскільки не є власником нежитлового приміщення, а тому, суд дійшов висновку, що розмір заявлених для відшкодування витрат на правову допомогу у цій справі слід зменшити до 10000 гривень.

Отже, разом судові витрати відповідача ОСОБА_3 на правову допомогу та проведення судової експертизи будуть становити 22836,16 (10000+12836,16) грн. Зважаючи на те, що в задоволенні позову до нього відмовлено, вказані витрати слід стягнути із позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно до статтей 16, 321, 291 ЦК України, статтей 5, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дашка торгово-офісного 1 по АДРЕСА_6 та приведення стіни будинку у попередній стан.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 2808 гривень 64 копійки судових витрат

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 22836 гривень 16 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_11 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_12 .

Треті особи:

Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз», ел. пошта , тел. 92, адреса: вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008, .

Державна інспекція архітектури та містобудування України, ел. пошта , тел. 75, адреса: Україна, 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, .

Дочірнє підприємство «Люкс-житло» Приватного підприємства «Люкс», ел. пошта , тел. 09, адреса вул. 15 квітня, 15, м. Тернопіль, 46008, .

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2025.

Головуючий суддяВ. М. Позняк