єдиний унікальний номер справи 546/859/25
номер провадження 2/546/610/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У вересні 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 09 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено Кредитний договір № 518004697 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (далі - Договір). Відповідачка за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов Договору кредитодавець перерахував відповідачці грошові кошти в сумі 12250,00 грн на банківську картку № НОМЕР_4.

Під час укладення кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 12250,00 грн та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання кредитного договору відповідачкою із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про її належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак відповідачка належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо повернення коштів у результаті чого у неї виникла заборгованість в сумі 43503,25 грн яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12250,00 грн та відсотками - 31253,25 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 та у подальшому додаткові угоди, у тому числі щодо продовження строку дії договору факторингу. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. У подальшому 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е.

У ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами право вимоги за кредитним договором № 518004697 перейшло до позивача.

Посилаючись на вищезазначені обставини, керівник ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки ОСОБА_2 своє зобов`язання за договором не виконала. Також керівник ТОВ «ФК «ЕЙС» просив стягнути з відповідачки судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 05 вересня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначене судове засідання на 08 жовтня 2025 року та зобов`язано АТ «Ощадбанк» надати суду докази.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися.

У позовній заяві керівник ТОВ «ФК «ЕЙС» - Поляков О.В. просив слухати справу без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-9).

08 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання відповідачки про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає лише в частині заборгованості за тілом кредиту. Додатково відповідачка повідомила, що у зв`язку з укладенням 28 березня 2023 року шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 116).

У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків.

Фактичні обставини справи, установлені судом

Судом установлено, що 09 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 було укладено договір № 518004697 (далі - Договір) (а.с. 30-32). Відповідачка підписала Договір одноразовим ідентифікатором MNV9С3U8, який було відправлено на номер телефону - НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 1.1. Договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові на суму 12250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - Дисконтний період). У випадку надання кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 1.4. Договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються протягом строку, визначеного пунктом 1.2. Договору, в розмірі 450,97 процентів річних, що становить 1,24 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 1.7. Договору передбачено, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до пункту 4.1. Договору невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених пунктами 1.3. та 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (пункт 4.2. Договору).

Пунктом 4.4. Договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

У пункті 5 Договору зазначено реквізити сторін, зокрема і позичальниці, а саме: прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_2 ; місце проживання; податковий номер відповідача - НОМЕР_3 ; адреса електронної пошти.

Також 09 лютого 2021 року ОСОБА_2 з електронним підписом з допомогою одноразового ідентифікатора - MNV9С3U8 були підписані Графік розрахунків та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 29, звор. а.с. 32).

У заявці на отримання грошових коштів у кредит від 09.02.2021 зазначено такі відомості позичальниці: прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_2 , договір (оферта) № 518004697; дата укладення договору - 09.02.2021, сума кредиту - 12250,00; строк кредиту - 30 днів; зазначені персональні дані позичальниці, зокрема номер телефону - НОМЕР_2 ; номер карти - НОМЕР_4 (а.с. 20).

У довідці щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», яка сформована 12.09.2023 о 22:09:24, зазначено такі дані: позичальник - ОСОБА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ; паспорт № НОМЕР_5 ; сума кредиту - 12250,00 грн; строк кредитування - 30; процентна ставка - 1,70 % в день; електронна адреса; номер телефону - НОМЕР_2 ; заявка на кредит подана - 09.02.2021 о 16:03; договір відправлений позичальнику 09 лютого 2021 року; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор - MNV9С3U8; номер телефону - НОМЕР_2 , ідентифікатор відправлено позичальнику - 09.02.2021 16:03:44; ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству - 09.02.2021 16:04:10; перерахування грошових коштів позичальнику - 09.02.2021 16:04:16 (а.с. 13).

Згідно з платіжним дорученням від 04.05.2023 № b6217b53-eb06-4480-ae7d-cc94caff36d ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у розмірі 12250,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_4 , отримувач - ОСОБА_2 , код отримувача - НОМЕР_3 ; призначення платежу: переказ коштів згідно з договором № 518004697 від 09.02.2021 (а.с. 10).

Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» від 25.09.2025 в банку на ім`я ОСОБА_2 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 ті інші платіжні картки. Номер телефону НОМЕР_7 не був фінансовим номером телефону відповідачки (а.с. 111). Також до вказаного листа було додано меморіальний ордер № від 11 лютого 2021 року, згідно з яким на рахунок ОСОБА_2 було зараховано переказ в сумі 12250,00 грн (а.с. 112).

Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума заборгованості відповідачки становить 27443,50 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 12250,00 грн та заборгованість за процентами - 15193,20 грн (а.с. 41).

Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 518004697, складеної ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», сума заборгованості ОСОБА_2 становить 43503,25 грн яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12250,00 грн та відсотками - 31253,25 грн (а.с. 39, 40, 41).

28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальність «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 66-69). Також були укладені додаткові угоди, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (звор. а.с. 71, а.с. 72-75, 77, звор. а.с. 77, а.с. 78).

Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 наявне право вимоги переходить від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон плюс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (а.с. 72-75). Також були укладені додаткові угоди, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (звор. а.с. 71, а.с. 72-75, 77, звор. а.с. 77, а.с. 78).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 129 від 13.04.2021 до договору факторингу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 518004697 від 09.02.2021 (а.с. 64-65).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с. 57-59). Також були укладені додаткові угоди, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно (звор. а.с. 61, а.с. 62).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 518004697 від 09.02.2021 (а.с. 55-56).

08 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників (а.с. 49-52).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 518004697 від 09.02.2021 (а.с. 47-48).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша та друга статті 1046 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) договір між відповідачкою та первісним кредитором не було б укладено.

Так, підписання договору відповідачкою підтверджується змістом договору, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідачки, адресу місця проживання, РНОКПП.

Доказів підписання договору від імені відповідачки іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, ОСОБА_1 суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано.

Отже, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачкою.

Також суд вважає доведеним позивачем та не спростованим ОСОБА_1 факт видачі кредитором кредиту у сумі 12250,00 грн та перерахування коштів відповідачці.

Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачкою заборгованості за кредитним договором перед позивачем.

Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, установлений умовами кредитного договору кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернула.

З цих підстав позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 12250,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Також сторонами була узгоджена така істотна умова договору, як процентна ставка за користування кредитними коштами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Кредитний договір було укладено 09 лютого 2021 року та нарахування процентів здійснювалося до набрання чинності цим Законом.

Тобто, первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» проценти нараховані правомірно, з дотриманням умов Договору та до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Тому вимога про стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 31253,25 грн також підлягає до задоволення.

Таким чином, з огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 43503,25 грн яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12250,00 грн та відсотками - 31253,25 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції № 24788 від 29 серпня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 98).

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Щодо судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року (а.с. 37-38); копію додаткової угоди № 8 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року (а.с. 36); копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року (звор. а.с. 38); копію акта прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року (а.с. 35).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року № 09/07/25-01, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» (клієнт) та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з пунктами 3.3. та 3.4. договору про надання правничої допомоги гонорар складається з суми вартості, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги. Після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно з копією акта прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року стороні позивача були надані наступні правові та юридичні послуги: складання позовної заяви - 5000,00 грн, кількість годин - 2; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості - 1000,00 грн, кількість годин - 2; підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн, кількість годин - 1; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором- 500,00 грн, кількість годин - 1. Всього - 7000,00 грн (а.с. 35).

У той же час суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Водночас суд також враховує ту обставину, що по даній справі ухвалюється заочне рішення. Тобто відповідачка по суті не мала можливості доводити неспівмірність витрат на правничу допомогу. З огляду на дану обставину, суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що дана справа не є складною, відбувалася за відсутності сторін, позовна заява виконана у типовій формі для позовів про стягнення заборгованості, тому суд вважає, що вказана сума за надання правової допомоги є завищеною.

З огляду на викладене, ураховуючи фактичний обсяг наданих адвокатськом бюро юридичних послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд вважає, що заявлений позивачем розмір вимог щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу слід задовольнити частково, а саме на суму 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором № 518004697 від 09 лютого 2021 року в сумі 43503 (сорок три тисячі п`ятсот три) гривні 25 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту - 12250 гривень 00 копійок та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 31253 гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників судового процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», юридична адреса: Харківське Шосе, 19, оф. 2005, м. Київ, 02090, ідентифікаційний код юридичної особи - 42986956.

Відповідачка - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя Ю.В. Зіненко