Номер провадження: 22-ц/813/5330/25
Справа № 522/5635/25-Е
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

встановив:

23 березня 2025 року засобами електронного зв`язку, через підсистему «Електронний Суд» ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви у якій просила витребувати у:

- ОСОБА_2 та ТОВ «КК «Сервіс Плюс» належним чином засвідчену копію протоколу проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 16 січня 2024 року у повній редакції;

- ОСОБА_2 та ТОВ «КК «Сервіс Плюс» належним чином засвідчену копію Договору №01/187 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 01 лютого 2024 року;

Заява обґрунтована тим, що заявниця має намір звернутися з позовом до ТОВ «КК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Представник заявниці, адвокат Пижик В.В. звертався із адвокатським запитом до ТОВ «КК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 у якому просив надати належним чином засвідчені копії договору №01/187 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 від 01 лютого 2024 року та належним чином засвідчену копії протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 01 лютого 2024 року.

У відповідь на адвокатський запит, ТОВ «КК «Сервіс Плюс», окрім копії договору №01/187 у повному обсязі, надало лише копію частини протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 16 січня 2024 року у кількості на 3 аркушах за виключенням сторінок на яких містяться підписи співвласників житлових та нежитлових приміщень.

Вказане унеможливлює дослідження змісту цього документа та перешкоджає встановленню належності цього документа, який має суттєве значення для вирішення справи.

Оскільки у позасудовому порядку отримати зазначені вище докази не вдалося у зв`язку із створенням ТОВ «КК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 штучних перешкод, заявниця змушена звернутися до суду із цією заявою про забезпечення доказів.

За інформацією заявниці, вказані докази можуть бути спотворені з метою уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій, а також з метою перешкоджання їй у реалізації нею права звернення з позовом до суду.

Заявниці стало відомо, що особи, з позовом до яких вона має намір звернутися до суду, хочуть здійснити дії по спотворенню змісту зазначеного вище протоколу, шляхом внесення дописок та виправлень.

Крім цього, необхідність у витребуванні зазначених вище документів, заявниця обґрунтовувала можливість їх безповоротної втрати.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву.

Окрім обставин, зазначених у заяві про забезпечення доказів, апеляційна скарга обґрунтована тим, заявниця фактично не має можливості звернутися з позовом до суду, оскільки їй не відомо ким саме було підписано протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оскільки за наявною у неї інформацією мало місце як підроблення підписів, так і невірна встановлена кількість співвласників будинку, оскільки фактично сталася ситуація, що нібито в одній квартирі є лише тільки один власник.

Враховуючи те, що більшість співвласників на даний момент виїхали за кордон, або знаходяться в інших областях України, а також те, що зазначені збори взагалі не проводилися, а більшість підписів, на її думку, мають ознаки підробки, тому існує необхідність у отриманні копій вказаних вище документів з метою з`ясування обставин аби мати можливість звернутися з позовом до суду.

Відзив на вказану апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи будучи належним чином повідомленим чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає, виходячи з такого.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив із того, що заявниця не обґрунтувала наявність обставин, які б давали змогу припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. При цьому заявницею не доведено, що ТОВ «КК «Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 або будь-які інші особи вчиняють дії, внаслідок яких зазначені докази можуть бути втрачені або їх отримання буде утрудненим або стане неможливим, тому суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 116 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини перша та друга статті 116 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.

Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування копій протоколу проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 16 січня 2024 року та договору №01/187 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за вказаною вище адресою, заявниця посилалася на те, що у відповідь на адвокатський запит її представника, окрім копії вказаного договору, вона отримала лише частину протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку у кількості 3-х аркушів. Крім того, зазначала, що вказані докази можуть бути спотворені, шляхом внесення до їх змісту дописок та виправлень, а також існують достатні підстави вважати, що з часом такі докази можуть бути безповоротно втрачені, що утруднить належний захист її прав.

Оцінивши наведені в заяві підстави, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про забезпечення доказів не ґрунтуються на об`єктивних обставинах, що дають підстави стверджувати про існування реальної загрози втрати таких доказів або унеможливлення чи утруднення їх збирання і подання у майбутньому після звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що у доданій до заяви про забезпечення доказів, відповіді ТОВ «КК «Сервіс Плюс» на адвокатський запит міститься обґрунтування надання лише витягу з протоколу проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 16 січня 2024 року з посиланням на обмеження у доступі до повної інформації, встановлені ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних».

При цьому, у відповіді на адвокатський запит не зазначено, що повний текст зазначеного вище документа не може бути наданий взагалі, а лише зазначено, що інформація про результати голосування у протоколі загальних зборів містить персональні дані про співвласників у зв`язку з чим надається лише витяг з документа.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що до зазначеної вище відповіді на адвокатський запит, ТОВ «КК «Сервіс Плюс» було долучено копію договору №01/187 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за місцезнаходженням:

АДРЕСА_1 від 01 лютого 2024 року, про витребування копії якого заявниця порушує вимогу.

Така обставина, як те, що затребувані заявницею докази стосовно предмета доказування у справі за позовом, який вона має намір подати, містять інформацію з обмеженим доступом (конфеденційну), не утворює ризику втрати цих доказів у майбутньому, не утруднює їх збирання та подання до суду в загальному порядку в межах відповідного судового провадження й не обмежує заявницю у праві подати відповідне клопотання про витребування цих самих доказів у порядку, встановленому статтею 84 ЦПК України, із зазначенням причин неможливості зробити це самостійно.

Колегія суддів зауважує, що зміст поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів фактично зводиться до того, що таке звернення не спрямоване саме на забезпечення доказів, а сформульовані в ньому вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які, на думку заявниці, вказують на наявність ризику втрати цих документів, полягають у тому, що вона не може отримати відповідних доказів та інформації, з огляду на обмеження, встановлені законом та надання такої інформації у відповідь на запит, а не в тому, що в майбутньому їх неможливо буде отримати взагалі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 у заяві не зазначила об`єктивних фактів, які свідчать, що докази (документи та інформація), про забезпечення яких вона просить, у майбутньому можуть бути втрачені, а їх витребування та подання будуть утруднені або унеможливлені, тому вмотивовано відмовив у задоволенні заяви про забезпечення доказів у порядку статей 116-118 ЦПК України.

Доводи заявниці про те, що внаслідок ненадання на адвокатський запит її представника доказів, вона позбавлена можливості належно обґрунтувати майбутню позовну заяву, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ця обставина не є підставою для забезпечення доказів відповідно до статті 116 ЦПК України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду з якими не погоджується скаржниця.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржницею не надано.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький