Справа №243/6599/25
Провадження №2/243/1637/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , яка була власником 3/8 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 1/8 частка того ж будинку належала чоловікові власниці ОСОБА_5 , 1/2 частка належить відповідачеві ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер співвласник будинку ОСОБА_5 . Після його смерті дружина ОСОБА_4 звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, право власності на будинок не зареєстровано. Співвласниця будинку ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач стверджує, що після смерті бабусі він прийняв спадщину в порядку представництва після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Таким чином, позивач успадкував 3/8 частки вказаного будинку. Позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку будинку, які успадкувала дружина співвласника, його бабуся ОСОБА_4 . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, пославшись на відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказану частку будинку. Через це позивач позбавлений можливості оформити право на спадщину у нотаріальному порядку. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/8 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 28.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.092025. підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 06.10.2025.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У встановлений судом строк представник відповідача надав заяву про розгляд справи відсутності відповідача та його представника.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини.

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 29 грудня 2005 року ОСОБА_3 (відповідач) є власником 1/2 частки житлового будинку з господарчо-побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 04 грудня 1984 року ОСОБА_5 був власником 1/8 частки того ж будинку.

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06 березня 1998 року ОСОБА_4 була власником 3/8 частки того ж будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 співвласник будинку ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 23 травня 1997 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на 1/8 частки спірного будинку, яка йому належала.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіту не залишив, в зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 була його дружина ОСОБА_4 , а також син ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв.

За змістом ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Копією заяви від 19 листопада 1997 року встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємиця першої черги, дружина померлого ОСОБА_4 в установлений законом строк звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Факт подачі ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини підтверджується також копією повідомлення державного нотаріуса на адресу сина померлого ОСОБА_6 , спадкоємця першої черги.

З якої причини спадкова справа після смерті ОСОБА_5 за заявою дружини померлого ОСОБА_4 про прийняття спадщини, не відомо.

Однак, суд вважає, що відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_4 прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відомості про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 його сином ОСОБА_6 , відсутні.

Таким чином, після смерті чоловіка ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 успадкувала 1/8 частку спірного будинку, яка тому належала.

Копією свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 В зв`язку зі смертю ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на її майно, у т.ч. 1/8 частки спірного будинку, яку спадкодавець успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 , а також 3/8 частки того ж будинку, власником якою була померла.

Враховуючи, що ОСОБА_4 заповіту не залишила, відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за законом.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 серпня 2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області, спадщину, яка складається з 3/8 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов і споруд, розташованих за вказаною вище адресою, після смерті ОСОБА_4 за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України успадкував ОСОБА_1 , батько якого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилась дочка спадкодавця ОСОБА_7 .

Свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_1 (позивачеві), свідчить про те, що після смерті бабусі ОСОБА_4 він прийняв спадщину, до складу якої також увійшла 1/ 8 частка зазначеного житлового будинку, успадкованого ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

11 липня 2025 року позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 на 1/8 частку спірного будинку.

Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області від 11 липня 2025 року у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на вказану частку житлового будинку.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку будинка, позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на вказане майно.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Таким чином, визнати право власності на успадковане майно, а також захистити своє право власності на нього позивач може лише в судовому порядку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22 вересня 2021 р. (справа № 227/3750/19).

Суд приймає до уваги, що позивач отримав відмову нотаріуса в оформленні права власності на вказану частку житлового будинку в порядку спадкування за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Отже, у позивача відсутня можливість оформити в нотаріальному порядку своє право власності на частку будинку, яка станом на день смерті спадкодавця належала саме йому. Вказане є підставою для визнання за позивачем права власності на частку спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 968,96 грн. судового збору, однак вимога щодо відшкодування понесених судових витрат не заявлена, тому судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на 1/8 частку житлового будинку загальною площею 99,7 кв. м, житловою площею 54,9 кв. м, з відповідною часткою господарських будівель і споруд: сарай Г, вбиральня, літній душ І, вбиральня К, навіс Л, навіс М, огорожа №1, ворота №2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06.10.2025 року.

Суддя О.О.Соловйова