Справа № 509/2795/25
09 жовтня 2025 року с-ще. Овідіополь?
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:?
головуючого судді Спічака Вадима Олексійовича,?
секретаря судового засідання Попочебенюк Владлени Олександрівни,?
Стислий виклад позиції позивача.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
05.06.2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.?
Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.?
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до?ст.128 ЦПК України. Поштова кореспонденція направлялася за місцем? реєстрації відповідача.? На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній» у зв`язку з чим в подальшому? про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України.?
Відповідач будь-яких заяв та клопотань до суду не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.?
Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Згідно?ч. 8 ст. 178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.?
Згідно?ч.4 ст.223,?ч.1 ст.280 ЦПК України?вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі?ч. 2 ст. 247 ЦПК України?фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.?
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2020 року, 29.06.2020 року, приблизно об 09:15 год., водій ОСОБА_1 ,керуючи автобусом «MERCEDES-BENZ SPRINTER», д.н.з. « НОМЕР_2 », в Овідіопольському районі 5 км 800 м автодороги Н-33 Одеса- Білгород-Дністровський-Монаші, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд з автомобілем «HYUNDAI TUCSON», д.н.з « НОМЕР_1 », який зупинився попереду. В результаті зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, заподіяно матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив?п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху?України.
Згідно з Полісом № АО2078458 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER», д.н.з. « НОМЕР_2 » застраховано в ПрАТ «СК`АСКО-Донбас Північний».
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність вини водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП, яка відбулася 29.06.2020 року. Такі висновки суду підтверджуються постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене?ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6?ст. 82 ЦПК України?постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 2?ст. 8 Закону України «Про страхування»?страховий випадок - поді передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням як виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхової відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з ч. 1?ст. 1166 ЦК України?майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п. 4 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей?1166,?1187 ЦК?шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,?незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга?статті1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята?статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої?статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Згідно з ч. 5?ст. 1187 ЦК України?особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Отже, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за винних дій ОСОБА_4 , автомобілі отримали механічні пошкодження.
За загальним правилом?ст. 1166 ЦК України?майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями?ст. 22 ЦК України?встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 2?ст. 1187 ЦК України?шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 2?ст. 1187 ЦК України?передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на те, що водій ОСОБА_1 безпосередньо вчинив адміністративне правопорушення, яким завдано шкоду, то й відповідальність за спричинену шкоду повинен нести ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 993?ЦК України?до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Зазначене страхове відшкодування виплачене Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 685240 від 09 липня 2020 року.
Згідно з?ст. 1188 ЦК України?встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до?ст. 1191 ЦК України?особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 3?ст. 12 ЦПК України?кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1?ст. 13 ЦПК України?суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього?Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1?ст. 141 ЦПК України?судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до абз. 1 ч. 6?ст. 259 ЦПК України?у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1?ст. 259 ЦПК України?суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.?12,?13,?81,?83,?89,?258,?259,?263-265,?268,?280-284,?351,?352,?354 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Аско-Донбас Північний, про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.?
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.?
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.?
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.?
Суддя Спічак В.О.?