У Х В А Л А

"06" жовтня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/19650/25

провадження № 2-з/755/239/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту до звернення з позовом до суду,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту до звернення з позовом до суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суддя дійшов висновку про звернення заявника до Дніпровського районного суду м. Києва із порушенням правил виключної підсудності розгляду справ даної категорії, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з частиною 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як убачається з матеріалів поданої заяви, предметом останньої, серед іншого, є вимоги заявника про накладення арешту на домоволодіння загальною площею 365,80 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,19 Га, за адресою: АДРЕСА_1 , та накладення арешту на квартиру загальною площею 161,50 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки позовні вимоги пред`явлено одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єктів, вартість яких згідно ринку нерухомості станом на день звернення з даною заявою до суду є найвищою, а саме: за місцезнаходженням домоволодіння, загальною площею 365,80 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,19 Га, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів/заяв, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. (пункт 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»)

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, та ураховуючи предмет заяви, який виник із приводу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є визначальною ознакою виключної підсудності розгляду справи/заяви за місцем знаходження такого майна, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, а тому підлягає передачі до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1), до виключної територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 30 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної заяви.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, дана заява не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, а тому підлягає передачі до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1), до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України належить розгляд позовної заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 152, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту до звернення з позовом до суду, - передати до Києво-Святошинського районного суду Київської області, за виключною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган