Справа № 185/2444/25
Провадження № 2/185/3594/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» через свого представника адвоката Тараненка Артема Ігоровича звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що 14 лютого 2022 року первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 462040788 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.

Первісний кредитор перерахував грошові кошти у сумі 16 400 грн на банківську картку відповідача № 4149-62ХХ-ХХХХ-2160.

Відповідач не виконував зобов`язання щодо повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості.

28 листопада 2018 року клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та фактор ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався згідно додаткових угод. За цим договором первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс».

Згідно договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року право вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 462040788 від 14 лютого 2022 року у загальному розмірі 17 183 грн 52 коп, у тому числі: заборгованість по кредиту 14 561 грн 12 коп, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2622 грн 40 коп.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп, на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Рух по справі

11 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації згідно ЄДДР, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено.

Тому згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Висновки за результатами розгляду заявлених вимог

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

З матеріалів справи видно, що 14 лютого 2022 року первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 462040788 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.

Первісний кредитор перерахував грошові кошти у сумі 16 400 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .

Платіжним дорученням від 14 лютого 2022 року підтверджується здійснення переказу коштів у розмірі 16 400 грн платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь отримувача ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_1 . (а.с.32)

Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір № 462040788 від 14 лютого 2022 року є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Як визначено статтями 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань виникла заборгованість у загальному розмірі 17 183 грн 52 коп, у тому числі: заборгованість по кредиту 14 561 грн 12 коп, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2622 грн 40 коп. (а.с.67-69)

28 листопада 2018 року клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та фактор ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався згідно додаткових угод. За цим договором первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс».

Згідно договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року право вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Проте до позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс», а також за договором факторингу № 30/1023/01 від 30 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

Отже не підтверджено здійснення оплати за відступлене право вимоги на кожному етапі цього відступлення.

Таким чином згідно наведеного висновку Верховного Суду, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 462040788 від 14 лютого 2022 року.

Тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до відповідача про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», 02090 місто Київ, вулиця Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва