Справа № 353/18/25
Провадження № 2/353/115/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: cекретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про визначення участі у вихованні дітей,-

в с т а н о в и в:

08.01.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про визначення участі у вихованні дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони являються бабою та дідом малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 . Рішенням Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 71 від 22.10.2024 року визначено дні побачень з внуками, однак дане рішення не виконується. Просили встановити способи участі у вихованні та спілкуванні з онуками, а саме: бачитись з онуками щотижнево кожної суботи з 10:00 год. до 18:00 год. та неділі з 10:00 год. до 18:00 год. з правом забирати дітей до місця їх проживання, відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування; у разі неможливості спілкування з дітьми у визначений час, перенести зустріч на наступні дні за домовленістю з матір`ю; забирати онуків на відпочинок та оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю; зобов`язати матір не чинити їм перешкод у спілкуванні з онуками. Також просили стягнути з відповідачки судові витрати.

09.01.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

28.01.2025 року від представника позивачів адвоката Калинюка Р.С. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. З метою забезпечення доступу до правосуддя, ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього цією ухвалою було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов, а третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову.

13.02.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Семківа М.Н. про участь представника відповідачки у судовому засіданнні в режимі відеоконференції по даній цивільній справі.

19.02.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було відмовлено в задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Семківа М.Н. про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. по даній цивільній справі.

21.02.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було частково задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Семківа М.Н. та забезпечено йому можливість взяти участь у підготовчому судовому засіданні по даній цивільній справі, яке було призначено на 03.03.2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

03.03.2025 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Семків М.Н. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні дітей та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Також береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в т.ч. стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 року (справа № 353/206/24) ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, по відношенню до своєї невістки (відповідачки) в присутності внуків, щодо участі у вихованні яких на даний час розглядається питання. Тобто позивач негативно впливає на процес виховання малолітніх дітей, а своєю поведінкою травмує не стійку їх психіку. Приниження або насильство щодо матері не може позитивно впливати на емоційний стан малолітніх. Позивачі при зустрічах з внуками постійно негативно обговорюють відповідачку, внаслідок чого у дітей після зустрічі з позивачеми відбувається емоційний зрив. Саме поведінка позивачів призвела до того, що відповідачка була змушена змінити своє постійне місце проживання та змінити свій звичайний образ життя. Син позивачів та батько дітей самоусунувся від виховання та утримання дітей та в незаконний спосіб в 2024 році виїхав за межі України. Враховуючи вищенаведене вважає за недоцільне встановлювати порядок участі та зустрічей позивачів з малолітніми дітьми.

19.03.2025 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Семків М.Н. подав до суду клопотання про долучення додаткових доказів, а саме копії постанови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.0.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

19.03.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Також вказаною ухвалою суду було встановлено позивачам п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, для подання відповіді на відзив, а відповідачці п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

16.07.2025 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, подав до суду повідомлення про те, що Службою у справах дітей Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області було здійснено виїзди по місцю проживання матері та дітей, однак встановлено, що ОСОБА_3 в с. Делева не проживає.

29.07.2025 року та 19.09.2025 року представник позивачів ОСОБА_5 подав до суду клопотання про долучення додаткових доказів, що підтверджують продовження створення перешкод відповідачкою у спілкуванні позивачами з своїми внуками.

29.07.2025 року та 19.09.2025 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Семків М.Н. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_3 вже майже рік не проживає в с. Олешів саме через дії позивача, який постійно приїздив за місцем проживання відповідачки та влаштовував сімейні конфлікти. Служба у справах дітей без з`ясування фактичних обставин формально віднеслась до покладених на неї обов`язків. До цього ж шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано, а місце проживання дітей визначено з матір`ю. Після розлучення ОСОБА_6 виїхав за кордон, не опікується дітьми, не несе жодних фінансових витрат. Тому визначення позивачам будь-яких способів участі у вихованні дітей є беззмістовним. При цьому представник посилався на постанову Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі 175/5360/13. Зазначив, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в т.ч. стан психічного здоров`яодного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Позивач ОСОБА_1 вчиняв відносно відповідачки домашнє насильство в присутності внуків, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_1 штраф за рішенням суду не сплатив, тобто позивач негативно впливає на процес виховання дітей та травмує їх психіку. Також позивач звертається до правоохоронних органів з заявами з недостовірною інформацією, а саме що нібито відповідачка веде аморальний спосіб життя, чим продовжує принижувати відповідачку, яка на відміну від батька дітей, сама опікується двома малолітніми дітьми. Отже позивач негативно впливає на процес виховання малітніх дітей та своєю поведінкою травмує їх психіку. Просив відмовити в клопотанні про подання нових доказів та відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник адвокат Калинюк Р.С. не з`явились, однак позивачі та їх представник подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують та просили розгляд справи провести без їх участі. В судовому засіданні 08.07.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Калинюк Р.С. зазначили, що син позивачів ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . У шлюбі у них народилось двоє дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З лютого 2024 року між сином та невісткою почались чвари, у зв`язку з чим шлюб між ними було розірвано. Дід та баба завжди піклувались про онуків, спілкувались з ними, проводили з ними час. Проте з лютого 2024 року невістка почала чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні онуків. У зв`язку з цим позивачі звертались до Служби у справах дітей виконавчого комітету Олешанської сільської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області з метою визначення днів та годин для спілкування та виховання онуків. 22.10.2024 року рішенням виконавчого комітету Олешанської сільської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області позивачам було визначено графік побачень з онуками. Однак вказане рішення не виконується, відповідачка та діти по місцю реєстрації відсутні, місце їх перебування позивачам не відоме, на телефонні дзвінки відповідачка не відповідає. В зв`язку з цим позивачі були вимушені звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Семків М.Н. в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Не заперечив щодо позитивного вирішення справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши остаточні позиції сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (відповідачка) (а.с. 5, 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (позивачка) (а.с. 4). Отже ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (позивачка) є дідом та бабою малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного (сімейного) права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; перевага балансу інтересів; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 8 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда стосовно до своїх онуків в першу чергу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц виснував, що висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні.

У постанові від 6 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, виходив з того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування баби та діда з онуком, та суди врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20, зазначив, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з права діда на спілкування з онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 відступив від висновку щодо застосування положень статей 159, 257, 263 СК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц, про те, що обов`язковою передумовою (підставою) задоволення позову діда та/або баби про встановлення способу та порядку участі у вихованні онуків є наявність перешкод у спілкуванні з онуком, які чинять інші особи, з якими постійно проживає дитина.

Рішенням виконавчого комітету Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 22.10.2024 року № 71 ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (позивачка) визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення графіку зустрічей по місцю реєстрації матері та дітей ( АДРЕСА_1 ), а саме: першу суботу і третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. з правом забирати онуків до місця проживання баби і діда ( АДРЕСА_2 ) на 3-4 год. у присутності матері дітей; спілкуванні з онуками засобами телефонного зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між бабою, дідом та онуками (а.с. 7-8).

У відповідності до повідомлення Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 185/06-05 від 15.07.2025 року Службою у справах дітей Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області по неодноразових зверненнях ОСОБА_1 (позивач) щодо виконання рішення виконавчого комітету Олешансьбкої сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 22.10.2024 року № 71 «Про визначення днів та годин для спілкування і виховання онуків» було здійснено виїзди по місцю проживання матері та дітей. Комісією було встановлено, що ОСОБА_3 (відповідачка) в с. Делева Івано-Франківського району Івано-Франківської області не проживає. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду (а.с. 195). Відповідно до довідки Делівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 105 від 15.07.2025 року ОСОБА_3 (відповідачка) за місцем реєстрації, а саме по АДРЕСА_1 , не проживає та станом на цю дату відсутня. Обставини щодо звернення ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області з приводу невиконання ОСОБА_3 вищевказаного рішення підтверджується копіями його письмових заяв від 10.06.2025 року, 26.06.2025 року та 09.07.2025 року та письмових відповідей Служби у справах дітей Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 25.06.2025 року, 04.07.2025 року та 15.07.2025 року (а.с. 199 зворот 202). Також відсутність відповідачки з дітьми за місцем їх реєстрації не заперечувалось і у своїх заявах представником відповідачки адвокатом Семківим М.Н.

Суд критично відноситься до посилань представника відповідачки на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 року по справі 353/206/24, як на підставу негативного впливу позивача ОСОБА_1 на виховання малолітніх дітей. Зокрема вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 сти. 173-2 КУпАП, а саме за те, що 16.02.2024 року близько 10 год. 05 хв. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї невістки ОСОБА_3 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Будь-яких відомостей про те, що вказані дії були вчинені ОСОБА_1 в присутності внуків, як зазначає представник відповідачки, що негативно вплинуло б на їх виховання та емоційний стан дана постанова не містить. Крім цього будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях, які б свідчили про те, що позивачі негативно впливають на процес виховання малолітніх дітей, травмують їх психіку, при зустрічах з дітьми негативно обговорюють відповідачку та їх подальше спілкування буде перешкоджати нормальному розвитку дітей, суду не надано.

Водночас суд зауважує, що неприязні відносини між відповідачкою та позивачками не є підставою для обмеження прав останніх на спілкування з онуками, оскільки матеріали справи не містять даних, що баба та дід створюють перешкоди матері у питаннях, пов`язаних з вихованням дітей або мають негативний вплив на дітей, про що свідчить стала судова практика (постанова Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22)).

Крім того суд звертає увагу, що з моменту єдиного зафіксованого факту неправомірних дій позивача ОСОБА_1 щодо відповідачки ОСОБА_3 (16.02.2024 року) пройшло вже більше одного року. Інших правопорушень щодо відповідачки з боку позивачів зафіксовано не було.

Суд наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

До аналогічної думки з приводу необхідності надання можливості бабі та діду спілкування та виховання онуків, з врахуванням балансу інтересів баби, діда, батьків та дітей, дійшов Верховний Суд при перегляді справ аналогічної категорії (постанова від 11.12.2024 року по справі № 373/87/23; постанова від 27.12.2024 року по справі № 148/382/20; постанова від 19.02.2025 року по справі № 296/6695/23; постанова від 14.05.2025 року по справі № 373/86/23).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні способу участі діда та баби у вихованні онуків, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у їх вихованні.

При ухваленні рішення суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, через що має бути визначений спосіб участі позивачів у вихованні онуків, що не суперечить їх інтересам та з урахуванням їх бажань. При цьому, суд наголошує, що законодавством гарантовано право бабусі та дідуся на участь у вихованні онуків.

Вимоги позивачів про їх участь у вихованні та спілкуванні з онуками суд вважає обґрунтованими, проте бажаний ними спосіб такої участі не в повній мірі відповідає інтересам дітей та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дітей.

Враховуючи вищевикладене, а також взявши до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування діда та баби з онуками та участь у їх вихованні, бажання позивачів брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні онуками, однак за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дітей та враховуючи їх бажання на зустрічі.

Отже, суд вважає за можливе визначити способи участі позивачів у спілкуванні та вихованні онуків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і встановити наступний графік зустрічей: першу суботу і третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. у присутності матері дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за місцем проживання дітей, або баби і діда, з можливістю відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування; у разі неможливості зустрічі баби та діда з онуками у встановлений судом спосіб і час, встановити можливість перенесення зустрічі на наступні дні за домовленістю з матір`ю дітей; надати можливість бабі та діду забирати онуків на відпочинок та оздоровлення в інші дні за домовленістю з матір`ю дітей.

Відмова у позові за наведених відповідачкою мотивів могла б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку суду саме такі побачення, за умов належного виконання сторонами своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітніх дітей, нададуть можливість налагодити та підтримувати зв`язок дітей з позивачами та забезпечити права онуків та позивачів, а також в подальшому можливість розглянути питання про збільшення частоти чи тривалості зустрічей діда та баби з онуками.

Відмовляючи позивачам у задоволенні вимог в частині бажаного ними графіку спілкування з онуками, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онуками, з огляду на їх вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дітей, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітніх дітей та порушить збалансованість участі матері в їх вихованні.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі баби та діда у вихованні онуків та спілкуванні з ними у повній мірі відповідає інтересам як позивачів, так і дітей, а також є достатнім для забезпечення участі позивачів у процесі виховання онуків.

При цьому суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони, перш за все, в інтересах самих дітей повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання.

Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачами та відповідачкою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При такому вирішенні позову, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивачів понесені ними документально підтверджені судові витрати, а саме по сплаті судового збору в загальному розмірі 2422,40 грн. (по 1211,20 грн. кожному).

На підставі наведеного, ст.ст. 7, 18, 151, 159, 257, 263 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану жительку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителям АДРЕСА_2 , у вихованні та спілкуванні з онуками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити способи участі діда ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , у вихованні та спілкуванні з онуками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і встановити наступний графік зустрічей:

- першу суботу і третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. у присутності матері дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за місцем проживання дітей, або баби і діда, з можливістю відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування;

- у разі неможливості зустрічі баби та діда з онуками у встановлений судом спосіб і час, встановити можливість перенесення зустрічі на наступні дні за домовленістю з матір`ю дітей;

- надати можливість бабі та діду забирати онуків на відпочинок та оздоровлення в інші дні за домовленістю з матір`ю дітей.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , - 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , - 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА

Повний текст судового рішення cкладено «06» жовтня 2025 року.