Справа № 175/3872/25
Провадження № 2/175/978/25
"06" жовтня 2025 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Алімкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бєлостоцьку Антоніну Василівну звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що на підставі договору найму житлового приміщення від 11.05.1984 року позивачка була квартиронаймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є зареєстрованим за вказаною вище адресою, проте з 2012 року виїхав на постійне місце проживання до російської федерації, через що відповідач не сплачує комунальні платежі по квартирі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі житлом не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачка та інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Оскільки, відповідач не проживає в квартирі, та зазначене підтверджується актом про не проживання в житловому приміщенні складеного Комітетом мікрорайону №1 Краматорської міської ради, з метою оформлення субсидії для відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги позивачка звернулася з позовною заявою до суду.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зміна назви суду на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» №4273-IX, який набув чинності 25 квітня 2025 року на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області) від 07.04.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію стосовно перетину кордону ОСОБА_2 .
Представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її реєстрації. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області від 12.04.1982 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області зроблено актовий запис №678.
Згідно типового договору про найм житлового приміщення від 11.05.1984 року ОСОБА_1 була квартиронаймачем житлового приміщення, а саме трикімнатної квартири загальною площею 40,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб №5888 від 21.02.2025 року виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані уповноважений власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , онуки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно з актом про не проживання від 21.02.2025 року №01-26-04 складеного Головою комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради Донецької області в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 в період з 2012 року по теперішній час не проживає.
Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.08.2025 року зазначено, що відповідно до пункту 17 Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_3 з 2012 року, не користується нею, як житловою площею та не сплачує комунальні послуги, що позбавляє позивача права на оформлення субсидії, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель