Справа № 307/2015/25
Провадження № 2/302/435/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі
головуючого судді Повідайчика О.І.
за участі секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 13 березня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, спільне життя з яким не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від спільного проживання у шлюбі у сторін неповнолітніх дітей не має. Сторони проживають тривалий час окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивачки та відповідача.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомленою судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на електронну адресу суду позивачкою подана заява, в якій просить проводити судовий розгляд за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять такі задовольнити за наведеними у позові підставами.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом направлення на його адресу судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, SMS-повідомленням та публікацією оголошення на вебсайті суду на порталі «Судова влада». Заяв чи клопотань з доказами на підтвердження поважності причин неявки, а також відзиву на позов чи жодних заперечень суду відповідач не подав.
Відповідно до положень ст.281, ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди сторони позивача, суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності та взаємозв`язку, суд уважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.
Суд встановив, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який 13 березня 2007 року був зареєстрований виконкомом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 11 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.03.2007, оригінал якого міститься в матеріалах справи. З свідоцтва вбачається, що після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружин « ОСОБА_3 » не змінено.
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Подружні стосунки між сторонами припинені з причини розбіжності характерів та поглядів на життя, через відсутність взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з цим позовом про розірвання шлюбу.
Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Положеннями ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду.
Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З установлених обставин справи суд не вбачає за можливе вжити заходи для примирення сторін.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд уважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстав для збереження шлюбу судом не встановлено.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу може мати ознаки примушення її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, беручи до уваги відсутність відзиву (заперечень проти позову) відповідача ОСОБА_2 , суд висновує, що шлюб між сторонами не може бути збережений. Суд доходить висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 13 березня 2007 року виконкомом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис № 11 від 13 березня 2007 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07.10.2025.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик