Провадження № 2/127/3433/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

представника позивача Мороз О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи тим, що 16.01.2023 року між сторонами було укладено договір обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АР/3667791, строком до 16.01.2024 року. За умовами полісу: забезпеченим транспортним засобом є FORD НОМЕР_1 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Страхувальнику була надана пільга на страховий платіж у розмірі 50% на підставі пенсійного посвідчення.

13.12.2023 року о 10 год. 00 хв. по пров. Лисенка у м. Вінниці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та МАZDA НОМЕР_2 . Учасники ДТП склали європротокол, в якому відповідач визнав свою вину.

Пошкоджений транспортний засіб МАZDA було застраховано за договором добровільного страхування, укладеним між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Арсенал страхування». На виконання умов договору, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу МАZDA 14.12.2023 року було складено рахунок №Р-00000855, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 65343,82 грн. 22.12.2023 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт на суму 65343,82 грн., яка була виплачена на користь СТО ФОП ОСОБА_4 для ремонту застрахованого автомобіля МАZDA. Згодом, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у розмірі 62143,82 грн. (за вирахуванням розміру франшизи).

Оскільки обов`язковою умовою надання пільги належність забезпеченого транспортного засобу на праві власності страхувальнику, а фактично на момент ДТП, власником забезпеченого транспортного засобу була інша особа, який не є страхувальником по полісу, тому на підставі п. 38-1.1 ст. 38 ЗУ «Про ОСЦПВ» ОСОБА_1 , як винна особа, має компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування 31071,91 грн. З огляду на викладене позивач звернувся до суду з цим позовом.

На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача було надано суду відзив на позов, відповідно до якого 15.01.2023 року між приватним акціонерним товариством «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АР/3667791, строком дії з 00 год. 00 хв. 17.01.2023 року по 16.01.2024 року. Відповідно до умов вказаного полісу страхування, Відповідач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Пунктом 4 Полісу визначено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн. Розмір франшизи визначений Полісом в розмірі 3200,00 грн. З огляду на те, що страхувальник був пенсіонером йому запропонували укласти договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вигідних умовах. При цьому, про будь-які нюанси та ризики укладення такого договору Відповідачу не роз`яснили. Представник звертає увагу на те, що Полісом не передбачено застосування пільги, передбаченої пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на момент укладення договору), у виді зменшення розміру страхового платежу на 50 відсотків, на що вказує відсутність будь-яких позначок в графі «зменшення пільговику (%)» пункту 9 вказаного Полісу. З огляду на те, що в зв`язку з ДТП транспортному засобу ОСОБА_3 було завдано незначних механічних пошкоджень, нікого з учасників дорожньо-транспортної пригоди не травмовано, обидва водії мали дійсні договори обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності, не перебували у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння та не перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали один до одного жодних претензій та на місці вирішили дійти згоди щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Того ж дня, ОСОБА_1 прибув до Вінницької обласної дирекції приватного акціонерного товариства «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за його участю, про що написав відповідну заяву (повідомлення) та долучив фото події.

Також, на думку представника відповідача, позивач безпідставно посилається на пункт 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-VI, оскільки він не підтверджує жодним доказом існування такої обставини, як використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту). Більше того, Полісом № АР/3667791 не передбачено застосування пільги, передбаченої пунктом 13.2 статті 13 вищевказаного Закону, у виді зменшення розміру страхового платежу на 50 відсотків, оскільки в п. 9 Полісу базовий платіж (Бл) та коефіцієнти (К), що застосовувалися для розрахунку розміру страхового платежу (п. 9 Полісу) не вказані. Так само Полісом не передбачено застосування пільги, передбаченої пунктом 13.2 статті 13 Закону. Крім того, позивач як на правову підставу посилається на положення п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону, який втратив чинність з 01.01.2025 року. При цьому, закони не мають зворотної дії в часі.

Отже, в матеріалах справи наявне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), яке заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, на схемі руху транспортних засобів відсутні відомості про будь-яку дорожню розмітку, так само як і не зазначено, хто з водіїв винний в дорожньо-транспортній пригоді. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на вищевикладене, у позивача відсутні підстави стягувати страхове відшкодування з відповідача, тому у задоволенні позовних вимог сторона відповідача просить відмовити.

Позивач правом на подання відповіді не скористався.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позові, та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили з приводу позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_5 з 20.04.2013 року є власником транспортного засобу марки FORD Transit, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5 на звороті). Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 має посвідченя водія категорії «В» (а.с. 5-6).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки МАZDA СХ-5, д.н.з. НОМЕР_2 та має посвідченя водія категорії «В» (а.с. 7 на звороті).

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) 13.12.2023 року близько 10:00 год. по пров. Лисенка у місті Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля МАZDA СХ-5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу МАZDA були завдані механічні пошкодження, а власнику автомобіля матеріальні збитки (а.с. 6 на звороті).

Перелік пошкоджених та деформованих складових автомобіля МАZDA вказаний у Європротокол та акті огляду транспортного засобу (а.с. 9).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, автомобілі позивача та відповідача були забезпеченні договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час вчинення ДТП.

На момент вказаної ДТП відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО 50/50» (а.с. 7).

Як встановлено судом транспортний засіб FORD Transit, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 на час вказаної вище ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за типом "В2" та застрахований ОСОБА_1 у ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», що підтверджується полісом №АР/3667791 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.01.2023 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить - 160000,00 грн., франшизи - 3200,00 грн. (а.с. 5).

В звязку з викладеним, 15.12.2023 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про настання ДТП (а.с. 8).

Так, 17.01.2024 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено розрахунок страхового відшкодування та 07.02.2024 року страховий акт на суму 65343,82 грн. (а.с. 9-10).

Матеріалами справи встановлено, що 22.12.2023 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» виплатило ФОП ОСОБА_4 страхову виплату для ОСОБА_3 (а.с. 11) та 25.12.2023 року надіслало позивачу претензію на цю суму (а.с. 11 на звороті).

07.02.2024 року позивач ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у розмірі 62143,82 грн., тобто за мінусом франшизи (а.с. 12, 12 на звороті, 13).

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Так, п. 13.2. вказаного закону передбачено особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, зокрема, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України учасник війни, особа з інвалідністю ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або ІІ категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантриментів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначна пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Зі змісту Полісу №АР/3667791 вбачається, що в графі «документ, що посвідчує особу (для пільговика документ, що підтверджує його право на зменшення розміру страхового платежі)» вказано «пенсійне посвідчення НОМЕР_6 , видане 02.10.2010 року». Страховий платіж склав всього лиш 324,00 грн. Суд звертає увагу, що відповідно до полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160000,00 грн., а франшиза 3200,00 грн.

В зв`язку з ДТП, 14.12.2023 року о 15.00 год. ОСОБА_1 було повідомлено страхову компанію - ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком (а.с. 61-62). В цьому повідомленні відповідач надав пояснення, що під час виїзду з провулку Брилінта, повертаючи праворуч не надав перевагу в русі та скоїв ДТП.

Тобто і в Європротоколі, і в Повідомленні ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненні дорожньо-траснспортної пригоди, яка мала місце 13.12.2023 року.

Отже, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля марки FORD Transit була застрахована на пільгових умовах (пенсійне посвідчення), а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіля перебував у власності іншої особи, чим порушено п.13.2. ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач порушив умови полісу обов`язкового страхування, тому зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 31071,91 грн. (62143,82 грн. : 50%).

З приводу твердження представника відповідача про те, що відповідачу під час укладення договору страхування не було роз`яснено нюанси та ризики його укладення, то слід відзначити, що договір є укладеним якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони приступили до його виконання, зокрема після вчинення ДТП ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про це. Принцип добросовісності та взаємної відповідальності сторін є ключовим у договірних відносинах, зокрема у страхуванні.

При цьому, питання про недійсність договору сторонами не ставиться.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно дост. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, неправомірними діями відповідача пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як визначено ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини страхувальника та виплачено потерпілій особі в розмірі 62143,82 грн.

Таким чином, до позивача в межах сплаченої суми в розмірі 50 відсотків 31071,91 грн., перейшло право вимоги в порядку регресу суми сплаченої на відшкодування завданої шкоди, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 31071,91 грн. (тридцять одну тисячу сімдесят одна гивня 91 коп.) матеріальної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя: