Справа № 209/1742/25
Провадження № 2/209/934/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського

в складі: головуючого- судді Корнєєвої І.В.

за участі секретаря Смірнової О.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м.Кам`янське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіональногоуправління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та його представник Андрюхіна А.Р. звернулися до Дніпровського районного суду м.Дніпродзерзинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступні обставини.

Так, 17 грудня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого Банк забов`язується надати надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 45 900,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 231 795,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

Згідно до п.п.1.2.1, 1.2.2 п.1.2 Розділу 1 Кредитного договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін до 18 грудня 2028 року.Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 18 грудня 20228 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором та згідно п.2.1 Кредитного договору , 17 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 0/1 від 17.12.2007 року , посвідчений 17.12.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 3330, відповідно до умов якого, у забезпечення виконання у повному обсязі усіх грошових зобов`язань за Кредитним іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу. Предмет іпотеки- загальна площа предмета іпотеки становить 101,4 кв.м.

Відповідно до п.4.1.1 п.4.1 Розділу 4 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

В подальшому між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк » було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до умов якого , в порядку , обсязі та на умовах, визначених даним договором АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, зокрема за Кредитним договором та забезпечувальними договорами до нього.

13 травня 2020 року за результатом відкритих торгів (аукціону) між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір № 2245/К про відступлення вимоги , посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 682.

За цим договором в порядку та на умовах, визначених ним, АТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкодавців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами , договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін . доповнень та додатків до них.

Згідно вказаного договору ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги , в тому числу за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.12.2007 року та за договорами забезпечення до нього . Таким чином, позивач набув статусу кредитора за договором споживчого кредиту № від 17.12.2007 року та іпотекодержателя за іпотечним договором № /1 від 17.12.2007 року, які були укладені з ОСОБА_1 .

На даний час ТОВ «УКДЕБТ ПЛЮС» є іпотекодержателем нерухомого майна квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 101,4 кв.м, жилою площею 65,8 кв.м. Іпотекодавцем є ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №407974170 від 13.12.2024 року.

З Інформаційної довідки ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» стало відомо , що на підставі постанови про арешт майна боржника № 52213743 від 13.09.2016 року , винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко О.Є. накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 21417328, зареєстровано 17.07.2017 року.

На запит позивача Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав відповідь, згідно якої в ході виконання примусового виконання виконавчого провадження № 52213743 з виконання виконавчого листа № 409/1706/12, виданого 07.08.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу у розмірі 215 581,59 грн., державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» застосовано арешт майна , дані про що були внесені до державного реєстру.

При цьому Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське було відмовлено у задоволенні заяв позивача в частині звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до інформаційного витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 13.12.2024 року виконавче провадження 52213743 , де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи»,, завершено , тому підстави для накладення арешту на нерухоме майно і межах даного виконавчого провадження на теперішній час відсутні.

Наявність арешту , накладеного на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , порушує майнові права та інтереси Іпотекодержателя цього нерухомого майна ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

На даний час забезпечене іпотекою квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання перед ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» боржником не виконано.

Заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.207 року складає:-заборгованість за тілом кредиту 45 400, 8 доларів США;- заборгованість за нарахованими відсотками :71 136,08 доларів США.

Позивач просить звільнити і-під арешту квартиру , загальною площею 101,4 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м.,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника №52213743 від 13.09.2016 року , винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко Оленою Євгенівною , реєстраційний номер обтяження 21417328, зареєстровано 17.07.2017 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 року головуючим суддею визначено Корнєєву І.В. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 01 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 13 годину 30 хвилин 01 травня 2025 року

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про проведення судового розгляду даної справи без участі представника позивача. Позов підтримують в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи його відсутністю, позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ »до судового засідання не з`явився , про час,дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином , відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутності представника не надав.

Третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутності представника не надав.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

17 грудня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого Банк забов`язується надати надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 45 900,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 231 795,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору ,а позичальник зобов`язується прийняти , належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а.с.32-43).

Згідно до п.п.1.2.1, 1.2.2 п.1.2 Розділу 1 Кредитного договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін до 18 грудня 2028 року.Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 18 грудня 20228 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором та згідно п.2.1 Кредитного договору , 17 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 0/1 від 17.12.2007 року , посвідчений 17.12.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 3330, відповідно до умов якого , у забезпечення виконання у повному обсязі усіх грошових зобов`язань за Кредитним іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно- квартиру , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу. Предмет іпотеки- загальна площа предмета іпотеки становить 101,4 кв.м.(а.с.28-31).

Відповідно до п.4.1.1 п.4.1 Розділу 4 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

В подальшому між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк » було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до умов якого , в порядку , обсязі та на умовах, визначених даним договором АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях , а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, зокрема за Кредитним договором та забезпечувальними договорами до нього.

13 травня 2020 року за результатом відкритих торгів (аукціону) між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір № 2245/К про відступлення вимоги , посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 682 (а.с.13-16).

За цим договором в порядку та на умовах , визначених ним , АТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкодавців боржників або інших осіб , до яких перейшли обов`язки боржників , за кредитними договорами , договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін . доповнень та додатків до них.

Згідно вказаного договору ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги , в тому числу за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.12.2007 року та за договорами забезпечення до нього . Таким чином, позивач набув статусу кредитора за договором споживчого кредиту № від 17.12.2007 року та іпотекодержателя за іпотечним договором № /1 від 17.12.2007 року, які були укладені з ОСОБА_1 (а.с.26-27).

На даний час ТОВ «УКДЕБТ ПЛЮС» є іпотекодержателем нерухомого майна квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 101,4 кв.м, жилою площею 65,8 кв.м. Іпотекодавцем є ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №407974170 від 13.12.2024 року.

З Інформаційної довідки ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» стало відомо , що на підставі постанови про арешт майна боржника № 52213743 від 13.09.2016 року , винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко О.Є. накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 21417328, зареєстровано 17.07.2017 року.

На запит позивача Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав відповідь, згідно якої в ході виконання примусового виконання виконавчого провадження № 52213743 з виконання виконавчого листа № 409/1706/12, виданого 07.08.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу у розмірі 215 581,59 грн., державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» застосовано арешт майна , дані про що були внесені до державного реєстру (а.с.20-25).

При цьому Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське було відмовлено у задоволенні заяв позивача в частині звільнення майна з-під арешту у зв`язку з тим матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.44-46).

Відповідно до інформаційного витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 13.12.2024 року виконавче провадження 52213743 , де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи»,, завершено , тому підстави для накладення арешту на нерухоме майно і межах даного виконавчого провадження на теперішній час відсутні

На даний час забезпечене іпотекою квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання перед ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» боржником не виконано.

Заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.207 року складає :-заборгованість за тілом кредиту 45 400, 8 доларів США;- заборгованість за нарахованими відсотками :71 136,08 доларів США (а.с.15)

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Як зазначено вище, з відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське виконавче провадження закрито та матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Тобто, з вищенаведеного суд приходить до висновку, що наразі відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на виконанні у державній виконавчий службі не існує.

Жодних належних та допустимих доказів в зворотному, суду не надано.

Навпаки, ОСОБА_1 визнав вимоги позивача.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників ( ч. 1 ст. 82 ЦПК України ).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України ).

Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що визнання позову відповідачем ( стягувачам у виконавчому провадження ), суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, безпідставна наявність арешту не все майно, яке належить позивачу, порушує права останнього на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд.

Тому, не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю відкритого виконавчого провадження, порушує право позивача на розпорядження майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на ту обставину, що виконавчим провадженням, за яким було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 виконано, наразі відсутні на примусовому виконанні виконавчі провадження стороною у яких є ОСОБА_1 , а захист прав позивача у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку, що права останнього підлягають захисту шляхом зняття арешту з майна, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника №52213743 від 13.09.2016 року , винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко Оленою Євгенівною , реєстраційний номер обтяження 21417328, зареєстровано 17.07.2017 року .

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.1,4,15,16,18 ЦК України, с.1,3,7,33,36,37 Закону України «Про іпотеку», ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження , ст. 175-177 ЦПК України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити з-під арешту квартиру, загальною площею 101,4 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м.,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника №52213743 від 13.09.2016 року, винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко Оленою Євгенівною, реєстраційний номер обтяження 21417328, зареєстровано 17.07.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29 вересня 2025 року.

Суддя І.В. Корнєєва