Справа № 682/1683/25
Провадження № 2/682/1044/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Андрієвського О.А.,
відповідачки ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частини житлового будинку зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна,
30 червня 2025 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Андрієвський О.А., та ОСОБА_1 , звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м. і складається з приміщень житлового будинку: коридора площею 12,7 кв.м., вбиральні площею 2,0 кв.м., кладовки площею 3,0 кв.м., коридора площею 4,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., кімнати площею 21,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., ванни площею 3,6 кв.м., кухні площею 10,7 кв.м., та господарських будівель: хліва "Б", гаража "В", погріба "Г", хліва "Д".
У вступному слові позивачі ОСОБА_1 та адвокат Андрієвський, як представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснили, що ОСОБА_7 працював у Славутській проектно-промислово-будівельній фірмі "Прогрес" та, як молодий спеціаліст, був забезпечений житлом і проживав у 1/2 частині житлового будинку по АДРЕСА_2 . В іншій частині будинку проживав молодий спеціаліст Герасимчук Іполіт. 14.03.1991 р з метою набуття квартири у власність ОСОБА_7 викупив у Славутській проектно-промислово-будівельній фірмі "Прогрес" 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_2 та з дозволу виконкому Славутської міської ради добудував біля вказаної частини будинку гараж, хлів і льох. У 2015 році ОСОБА_8 помер; після йього смерті спадщину прийняли в рівних частках ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 і таким чином набули у власність кожен по 1/6 частці у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . 04.07.2024 р ОСОБА_10 подарував належну йому 1/6 частку у праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . На теперішній час співвласники 1/2 частини будинку : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають намір розпорядитися належною їм частиною будинку, але оскільки вказана частина будинку не є окремим об`єктом нерухомого майна, вони не можуть реалізувати своє право. Тому просять позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відзив на позов не подали.
Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.
Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, відповідачки ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
З договору купівлі-продажу від 14 березня 1991 року вбачається, що ОСОБА_7 купив у Славутській проектно-промислово-будівельній фірмі "Прогрес" 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями до цієї частини будинку в АДРЕСА_2 . Будинок розташований на земельній ділянці площею 1169 кв.м. На цій земельній ділянці розташований цегляний, критий шифером жилий будинок, жила площа котрого в цілому становить 86,9 кв.м., а також хлів цегляний Б (а.с.12-13).
На підставі дозволу, наданого рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради народних депутатів Хмельницької області від 28.03.1991 р № 82, ОСОБА_7 здійснив будівництво гаража розміром 4,0м х 6,0 м, хліва розміром 4,0 м х 6,0 м та льоха розміром 3,0м х 6,0м по АДРЕСА_3 (а.с.72-73)
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину, що складається з 1/2 частини житлового будинку з належними надвірними будівлями до цієї частини будинку в АДРЕСА_1 , прийняли в рівних частках: дружина - ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_10 , що стверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 04 грудня 2015 року та Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14-21).
На підставі договору дарування від 04 липня 2024 року ОСОБА_10 подарував ОСОБА_3 1/6 частку у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.22-24).
Таким чином ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули кожен право на 1/6 частку у праві спільної власності на житловий будинок з належними надвірними будівлями до цієї частини будинку в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 17.10.2002 року приватизували як окремий об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_4 , що стверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 17 травня 2002 року (а.с.7).
ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 30.01.2007 р (а.с.75).
Після смерті ОСОБА_11 спадщину, що складається з 1/4 частки квартири під номером першим в житловому будинку номер п`ятнадцять по АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.74) і таким чином набула у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 .
Факт наявності двох окремих квартир у будинку номер п`ятнадцять по АДРЕСА_1 стверджується Технічним паспортом на будинок, поверхневим планом будинку, журналом внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, журналом зовнішніх обмірів будинку (а.с.33-37).
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частинами першою-третьою ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
З Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 05 червня 2025 року № 284 вбачається, що можливо виділити позивачам, як окремий об`єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 загальною площею 80,4 кв.м. та житловою площею 43,6 кв.м., що складається з приміщень житлового будинку: коридора площею 12,7 кв.м., вбиральні площею 2,0 кв.м., кладовки площею 3,0 кв.м., коридора площею 4,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., кімнати площею 21,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., ванни площею 3,6 кв.м., кухні площею 10,7 кв.м., та господарських будівель: хліва "Б", гаража "В", погріба "Г", хліва "Д".
Досліджені та проаналізовані докази вказують на те, що у разі виділу позивачам в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 не будуть порушені права відповідачів, які вже користуються квартирою АДРЕСА_4 , як окремим об`єктом нерухомого майна, так як кожна із квартир має свій відокремлений вхід, свою систему опалення, електро і водопостачання та водовідведення. Спору між сторонами з приводу права власності на кожну з частин будинковолодіння немає.
На підставі викладеного позов слід задовольнити.
Керуючись ст. 319-321, 358 ЦК України, ст.6-16, 18, 263-265 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право спільної власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 80,4 кв.м. та житловою площею 43,6 кв.м., який складається з приміщень житлового будинку: коридора площею 12,7 кв.м., вбиральні площею 2,0 кв.м., кладовки площею 3,0 кв.м., коридора площею 4,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., кімнати площею 21,8 кв.м., кімнати площею 10,9 кв.м., ванни площею 3,6 кв.м., кухні площею 10,7 кв.м., та господарських будівель: хліва "Б", гаража "В", погріба "Г", хліва "Д".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо справи в підсистемі "Електронний суд".

Повний текст рішення складений 30.09.2025 р.

Головуючий суддя Зеленська В.І.