_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 128/1286/25
Провадження № 2/947/4547/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі секретаря судового засідання Дімової Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю з Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі також позивач), поданим в його інтересах представником Владком Романом Олеговичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 01875-05/2024 від 02.05.2024 в розмірі 49 500 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору первісним кредитором відповідачу надано кошти (кредит). У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу передано позивачу. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредиту та процентів за користування ним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

У відзиві на позов відповідач заперечив проти його задоволення. Зазначив, що позивачем не доведено факт підписання кредитних договорів в електронній формі саме відповідачем, а також факт перерахування кредитних коштів первинними бухгалтерськими документами на його платіжну картку.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 21.07.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 09.09.2025 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи.

У судове засідання, 02.10.2025, учасники справи, належним чином повідомлені, не з`явилися. Про причини неявки не повідомили. Відтак, суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами.

Обставини справи

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.

02.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01875-05/2024 в електронній формі, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 000 грн, шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 120 днів, розмір денної процентної ставки 1,5 %.

29.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 01.02-26/24 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 01875-05/2024 від 02.05.2024.

Позивач зазначає, що первісний кредитор за вказаним кредитним договором свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірах, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, тіло кредиту та нараховані проценти не повернув.

Мотиви прийнятого рішення

Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч. 3 ст. 2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З аналізу позову та долучених до нього документів випливає, що між відповідачем та первісними кредиторами були укладені кредитні договори. У подальшому, на підставі договорів факторингу, право вимоги за цими договорами передано позивачу.

З цього приводу суд зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитодавцем кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Інформація з банку емітента платіжної картки щодо належності картки відповідачу та руху коштів за нею не надано. Інших первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт перерахування коштів саме кредитодавцем на платіжну картку саме відповідача до суду також не надано.

Разом з цим позивачем не доведено, що саме відповідачем укладався кредитний договір шляхом його підписання в електронній формі одноразовим ідентифікатором із використанням мобільного терміналу із SIM-карткою мобільного оператора з номером відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись принципами змагальності сторін та диспозитивності судового розгляду суд доходить висновку, що позивачем не доведено перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факт надання кредиту відповідачеві та наявної заборгованості, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов не підлягає до задоволення, судові витрати позивача не компенсуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К. А. Цирфа