Провадження 2/127/6676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Саушкіна Володимира Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , до Вінницької міської ради, Акціонерного товариства «Універсал Банк» та Державної іпотечної установи про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, звільнення майна з-під арешту та скасування заборони на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Саушкін Володимир Вікторович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до Вінницької міської ради, Акціонерного товариства «Універсал Банк» та Державної іпотечної установи про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, звільнення майна з-під арешту та скасування заборони на нерухоме майно.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

У порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, зі змісту позовної заяви вбачається клопотання адвоката позивача про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі положень п. 12 та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення його розміру чи звільнення від його оплати, є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, адвокатом позивача клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору не аргументоване у відповідності до ст. 136 ЦПК України. Із змісту позовної заяви в частині обґрунтування такого клопотання вбачається, що адвокат саме на виконання вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві зазначив підстави звільнення позивача від сплати судового збору, а не клопотав про вирішення питання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 136 ЦПК України. Отже, за своєю суттю це не є клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору в розумінні ст. 136 ЦПК України.

Водночас, суд не погоджується з твердженням адвоката позивача про те, що позивач є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, а саме п. 12 та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з наступних підстав.

Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначені норми мають відсильний характер та не містять вичерпного переліку справ, в яких військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативно-правових актів.

Правовий статус, права та пільги учасників бойових дій визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни (ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Отже, сама по собі наявність статусу військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста, учасника бойових дій (прирівняної до нього особи) не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста, учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 12 та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень, зокрема, ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Наведене узгоджується із позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постановах, зокрема, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 13 квітня 2020 року та від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20; Верховним Судом в постановах від 19 жовтня 2020 року у справі № 240/934/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 240/8644/20, від 16 лютого 2022 року у справі № 560/4971/21, від 18 жовтня 2023 року № 521/1372/23, від 10 червня 2024 року у справі № 320/42687/23, від 29 січня 2025 року у справі № 600/3723/24-а.

Суд дійшов висновку, що предмет і підстави позову жодним чином не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист саме як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), а також не пов`язані із виконанням ним військового обов`язку та/або під час виконання службових обов`язків, а тому судовий збір за подання до суду цієї заяви має бути сплачений на загальних підставах.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

У порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить ціну позову.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна на момент звернення до суду.

З позовної заяви вбачається пред`явлення позивачем трьох самостійних вимог: двох вимог немайнового характеру, а саме вимог про звільнення мана з-під арешту та скасування заборони на нерухоме майно, та майнового характеру, а саме про визнання права власності на нерухоме майно, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 211, 20 гривень; розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140, 00 гривень).

Матеріали позовної заяви не дозволяють визначити ціну позову станом на день його подання, оскільки неможливо встановити дійсну вартість спірного нерухомого майна.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну даного позову і самостійно визначити розмір судового збору за подання позовної заяви, підтвердивши його розмір належними доказами (експертний висновок, звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити його у вищевказаному розмірі з урахуванням дійсної вартості нерухомого майна, право власності на яке позивач просить визнати.

Враховуючи наведене вище позивачу необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви з урахуванням ціни позову та заявлених позовних вимог (двох вимог немайнового характеру і однієї вимоги майнового характеру).

У разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, враховуючи його орієнтовну ринкову вартість на момент пред`явлення позову, в розмірі 12 000, 00 гривень, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У такому разі позивачу необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 14 422, 40 гривень (12 000, 00 гривень + 1 211, 20 гривень х 2).

У документі про сплату судового збору мають бути зазначені наступні платiжнi реквізити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37979858; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0002856; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: (*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький міський суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа)).

Крім того, у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Так, вищевказаною нормою закону встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету. У відповідності до положень ч. 8 ст. 14 ЦПК України лише особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Закон встановлює обов`язкові вимоги до позовної заяви (ст.ст. 175, 177 ЦПК України). Зокрема, від якості позовної заяви та юридично правильного її змісту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 і ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву адвоката Саушкіна Володимира Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , до Вінницької міської ради, Акціонерного товариства «Універсал Банк» та Державної іпотечної установи про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, звільнення майна з-під арешту та скасування заборони на нерухоме майно залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом

-зазначення у позовній заяві визначених процесуальним законом відомостей:

-щодо ціни позову;

-про наявність або відсутність електронного кабінету часників справи;

-надання суду:

-документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, оформлене у відповідності до вимог ЦПК України, із наданням належних доказів в його обґрунтування.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя