Провадження № 2/331/2258/2025
ЄУН 331/3218/25
24 вересня 2025 року місто Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі :
головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю : секретаря Постарнак М.М.
розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кари Юлії Миколаївни до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири,
У червні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кара Ю.М. звернулися до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 , за результатами розгляду якого просять стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду в сумі 106 718,43 грн., моральну шкоду в сумі 112 000,00 грн., завдану залиттям квартири.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
02 листопада 2023 року відбулося залиття вказаної квартири, внаслідок чого в коридорі була залита стеля, яка виконана з пластику; стіни, які обклеєні шпалерами; залиті по всій поверхні з частковим відшаруванням, підлога, яка вкрита лінолеумом, також залита, внаслідок чого відбулась деформація підлоги.
Зазначене залиття квартири сталося внаслідок виходу з ладу трубопроводу холодного водопостачання з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .
При цьому, по приїзду аварійної бригади на виклик про течію зі стелі холодного водопостачання власники квартири АДРЕСА_2 були відсутні. Тому працівниками аварійної служби було перекрито холодне водопостачання на стояк, створена заявка на доступ до квартири АДРЕСА_3 для усунення аварійної ситуації.
Власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 , нею самостійно була усунута течія на трубопроводі холодного водопостачання.
Зі звіту з визначення ринкового майнового збитку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений квартирі АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки 02 листопада 2023 року становить 101288,43 грн.
ОСОБА_3 не вчинила будь-яких дій, спрямованих на відшкодування завданої нею шкоди.
В той час як позивачі понесли витрати, пов`язані з фіксуванням факту заподіяння їм шкоди та визначення розміру заподіяної шкоди, а саме: у розмірі 350,00 грн. за складання акту про залиття квартири домоуправлінням ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», у розмірі 5000,00 грн. за послуги з визначення розміру завданих збитків суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , 80,00 грн. за сплату адміністративного збору за отримання інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а всього у розмірі 5430,00 грн.
Крім цього, у зв`язку з пошкодженнями квартири, а саме коридору та кімнати, які сталися внаслідок залиття квартири, позивачі зазнали значних душевних переживань та хвилювань, Позивачі були змушені проводити ремонті роботи, купувати будівельні матеріали, нові оздоблювальні матеріали для стін, стелі, підлоги коридору та кімнати, облаштовувати по-новому освітлення в кімнаті. Все це вимагало не лише фінансових витрат, а й спричинило значні незручності в звичайному побутовому житті, вимагало додаткових фізичних сил для відновлення комфортного проживання в квартирі.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу у підготовче судове засідання ( а.с.64-65).
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 11 серпня 2025 року підготовче провадження по справі закрито; справу призначено до розгляду по суті ( а.с.137).
Представник позивача адвокат Кара Ю.М. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час день та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справі поштові відправлення. Причини неявки суду не повідомила, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надала.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилася у судове засідання без поважних причин.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивачів, перевіривши їх доказами, наявними в матеріалах справи, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Несмашною О.С., зареєстрованого в реєстрі за №2928, та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 січня 2006 року ( а.с.4-8).
Згідно акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , складеного 09 листопада 2023 року комісією у складі менеджерів домоуправління ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», вбачається, що 02 листопада 2023 року відбулося залиття квартири внаслідок чого в коридорі спостерігається залиття по всій площі стелі, яка виконана з пластику, стіни, які обклеєні шпалерами, залиті по всі поверхні з частковим відшаруванням шпалер, підлога, яка вкрита лінолеумом, також залита, внаслідок чого відбулась деформація підлоги. В кімнаті №1 стеля, яка виконана з гіпсокартону та пофарбована водоемульсійним розчином, залита по всій площі, а також відбулося залиття точкових світильників в кількості 5 штук та люстри, внаслідок чого світильники та люстра не працюють. Стіни, які обклеєні шпалерами, залиті 40% всієї площини. Підлога, яка вкрита паркетом та великим килимом, по всій кімнаті залита, внаслідок чого відбулась деформація підлоги.
Залиття квартири сталося внаслідок виходу з ладу трубопроводу холодного водопостачання з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 ( а.с.9).
Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №366305571 від 19 лютого 2024 року ( та.с.10).
При цьому, по приїзду аварійної бригади на виклик про течію зі стелі холодного водопостачання власники квартири АДРЕСА_2 були відсутні. Тому працівниками аварійної служби було перекрито холодне водопостачання на стояк, створена заявка на доступ до квартири АДРЕСА_3 для усунення аварійної ситуації.
Власник квартири АДРЕСА_2 течу на трубопроводі холодного водопостачання усунув самостійно.
Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Статтею 55 Конституції України задекларовано, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.
Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного законодавства, зокрема гл.82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У відповідності до з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні встановлено, що згідно звіту з визначення ринкового майнового збитку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений квартирі АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки 02 листопада 2023 року становить 101288,43 грн.( а.с.11-21).
Враховуючи ту обставину, що залиття квартири, власниками якої є позивачі сталось з вини ОСОБА_3 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 , та обов`язком якої є утримання майна, яке знаходиться в межах квартири, саме тому вона є належним відповідачем та на неї покладається обов`язок з відшкодування завданої позивачам матеріальної шкоди у розмірі 101288,43 грн.
З приводу позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦПК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання безстроково, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №659223. За висновком МСЕК ОСОБА_2 протипоказана тяжка фізична праця, стато-динамічні навантаження.
Незважаючи на наявність у ОСОБА_2 інвалідності третьої групи, проведеного операційного втручання на хребті в 2015 році, встановлення йому ряду діагнозів, які виключають фізичне навантаження, у зв`язку з раптовим та непередбачуваним залиттям квартири, яке сталось 02 листопада 2023 року, ОСОБА_2 змушений був пересувати та виносити з коридору та кімнати важкі меблі, терміново ліквідовувати наслідки залиття квартири, все це вкрай негативно вплинуло на стан його здоров`я ( а.с.46,47,48).
Крім цього, у зв`язку з пошкодженнями квартири, а саме коридору та кімнати, які сталися внаслідок залиття квартири, позивачі зазнали душевних переживань та хвилювань. Внаслідок пошкодження квартири були змушені проводити ремонті роботи, купувати будівельні матеріали, нові оздоблювальні матеріали для стін, стелі та підлоги коридору та кімнати, облаштовувати по-новому освітлення в кімнаті. Все це вимагало не лише фінансових витрат, а й спричинило значні незручності в звичайному побутовому житті, вимагало додаткових фізичних сил для відновлення комфортного проживання в квартирі.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачами судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_2 поніс витрати за послуги з визначення розміру завданих збитків у розмірі 5000,00 грн., а саме за складання звіту з визначення ринкового майнового збитку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ( а.с.41,43). Тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належить стягнути судові витрати, пов`язані з послугою визначення майнового збитку у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. ( а.с.61 зв.), а всього 6211,20 грн.
В той же час витрати ОСОБА_2 у розмірі 80,00 грн. за сплату адміністративного збору за отримання інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та у розмірі 350,00 грн. за складання акту про залиття квартири домоуправлінням ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», не є судовими витратами, а є витратами, понесені позивачами щодо збирання доказів, а тому не підлягають відшкодуванню.
З ОСОБА_3 також на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1093,00 грн., з огляду на часткове задоволення пред`явлених ним вимог ( а.с.61).
Згідно вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
15 травня 2025 року між адвокатом Кара Ю.М. та позивачами укладено договір про надання правничої допомоги № 47-48 ( а.с.74).
До договору додано квитанцію № 741193 від 07 липня 2025 року про оплату гонорару адвокату за вказаним договором у розмірі 35 000,00 грн. ( а.с.75).
Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 280 -282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в особі представника адвоката Кара Юлії Миколаївни ( адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, пр. Соборний,буд.102, офіс 14, РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в солідарному порядку : майнову шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 101 288 ( сто одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 43 копійки ; моральну шкоду у розмірі 10 000 ( десять тисяч) 00 гривень, а всього 111 288 ( сто одинадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 43 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 093 ( одна тисяча дев`яносто три) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок, а також судові витрати , пов`язані з послугою з визначення майнового збитку згідно Договору № 02/02-2024 від 02.02.2024 року у розмірі 5 000 ( п`ять тисяч) 00 гривень, а всього 6 211 ( шість тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в солідарному порядку судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок.
В решті позову відмовити.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 30 вересня 2025 року.
Суддя : Н.Г.Скользнєва