СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2/759/9678/25

ун. № 759/22073/25

29 вересня 2025 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Ключник А.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 року до Святошинського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину.

Позов обґрунтовано тим, що 20.06.2019 ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з проханням відкриття рахунку та отримання платіжної картки для особистих потреб. 02.05.2025 Позивач через мобільний банківський застосунок «Приват24» отримала від Відповідача виписку по рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору № SAMDNWFC9 від 20.06.2019 за період 01.02.2022 02.05.2025.

З виписки вбачається наступне:- надходження за рахунком становлять 40 893,32 грн., витрати - 76 639,32 грн; баланс на початок періоду: -32 685,40 грн.; сума комісій: 2 064,99 грн.; баланс на кінець періоду: -68 431,40 грн.;- за Договором Позивачем здійснено поповнення карткового рахунку на загальну суму 38 768,89 грн.;- загальна сума нарахованих та списаних процентів становить 21 334,33 грн.

В подальшому, з метою уточнення наявності/відсутності підстав для нарахування процентів за договором Позивач з використанням мобільного банківського застосунку «Приват24» отримала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; дата заяви: «29.01.2023». Іншого документу, який би підтверджував виникнення та наявність договірних відносин з 20.06.2019, банківський застосунок не містив. У відповідь на адвокатський запит АТ КБ «Приватбанк» листом від 23.06.2025 відмовив у наданні копії договору №SAMDNWFC9 від 20.06.2019.

На думку Позивача, нарахування відсотків та комісії за вказаним договором є безпідставним, виходячи з наступного

Позивачка просить суд застосувати наслідки нікчемності до Договору №SAMDNWFC9 від 20.06.2019, укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , за рахунком НОМЕР_1 в частині нарахування та сплати відсотків та комісії за користування кредитом, а саме: зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» перерахувати розмір грошових коштів, які повинна сплатити ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК», або які повинне повернути Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 як надмірно сплачені по кредиту кошти, без урахування незаконно нарахованих Акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» відсотків та комісії за користування кредитом та з урахуванням розміру вже перерахованих ОСОБА_1 коштів на рахунок НОМЕР_1 і №SAMDNWFC9 від 20.06.2019.

Звертаючись до Святошинського районного суду м. Києва, позивачі посилаються на положення Закону України «Про захист прав споживачів», який на її думку звільняє їх від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви та визначає їх право звернення саме до Святошинського районного суду м. Києва.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що справу слід направити за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявлених позовних вимог є визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину.

Обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати судового збору та звернення саме до Святошинського районного суду м. Києва за захистом своїх прав, позивач посилаються на Закон України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачами, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» тд).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує, які саме норми Закону України «Про захист прав споживачів» та, які саме права, як споживачів в спірних правовідносинах, було порушено відповідачем.

Отже, заявлення позивачем вимог про визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину, які відповідно до норм ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача Акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" є м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, а саме до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання договору нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину, передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. (вулиця Володимирська, 15, Київ, 01601)

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ключник А.С.