Справа № 746/414/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г,

з участю секретаря Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» також порушило питання про поновлення строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом.

Позовна заява обґрунтована тим, що 04 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 укладено угоду № 200494818 щодо кредитування, за умовами якої банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 828,90 грн, які відповідач зобов`язалася повернути.

20 липня 2020 року позивач ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за договором, що був укладений з відповідачем. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той час як відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

Позивач зазначав, що станом на 07 серпня 2025 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 25 020,27 грн, з яких 8 553,30 грн заборгованість за кредитом, 16 466,97 грн заборгованість за відсотками.

Також позивач вважає, що відповідач має сплатити 3 % річних у розмірі 2 249,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 471,04 грн.

У поданій до суду позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2016 № 200494818 у розмірі 25 020,27 грн, 3 % річних у розмірі 2 249,77 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 471,04 грн та понесені судові витрати, а саме витрати за оплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 серпня

2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Справу призначено до розгляду на 12 год. 00 хв. 16 вересня 2025 року.

16 вересня 2025 року представник позивача до суду не прибув. У позовній заяві позивач просив розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, за наявними у справі матеріалами, без участі представника позивача. Також ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» у позовній заяві вказало, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач 16 вересня 2025 року також не прибув у судове засідання, однак подав до суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи, в якій також висловив клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» до нього та пояснив, що заборгованість за кредитним договором № 200494818, укладеним між ним і ПАТ «Банк Михайлівський» він повністю погасив на користь ТОВ «ФК Фагор» та 26 грудня 2016 року отримав довідку про погашення заборгованості. До відзиву на позовну заяву відповідач долучив копії документів, на яких ґрунтуються його заперечення

Копію заяви (відзиву на позов) від 16 вересня 2025 року ОСОБА_2 надіслав на адресу позивача у справі ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» 16 вересня 2025 року, тобто у день судового засідання у справі, що позбавило позивача можливості ознайомитись із наданими доказами та самою заявою (відзивом на позов) ОСОБА_1 , а також надати свої пояснення щодо наданих суду доказів та щодо викладених відповідачем доводів щодо відмови в позові, що фактично є відзивом на позов, який, ураховуючи, що копію позовної заяви ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» ОСОБА_1 отримав у суді 11 вересня 2025 року, поданий у визначений законом строк.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року розгляд справи відкладено до 11 год. 30 хв. 30 вересня 2025 року, надано можливість ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» ознайомитись з поданою ОСОБА_1 заявою (відзивом на позов) та доданими до неї доказами й висловити свою позицію щодо доводів відповідача про відмову в позові.

Як вже зазначалось вище, копію вказаних документів відповідач 16 вересня 2025 року надіслав на адресу ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС». Згідно з даними сайту АТ «Укрпошта» вказане поштове відправлення, адресоване ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС», 21 вересня 2025 року вручене адресату (за довіреністю).

Крім того, надіслана ОСОБА_1 до суду заява (відзив на позов) з додатками відсканова та містить у матеріалах електронної справи. Із вказаними матеріалами можливо ознайомитись через систему «Електронний суд».

Копію ухвали Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року у справі № 746/414/25 в електронному вигляді будо надіслано ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» та представнику ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» Романенку М.Е., в їх електронні кабінети, зареєстровані у системі «Електронний суд». Згідно з довідкою про доставку електронного документа ухвала від 16 вересня 2025 року доставлена до електронних кабінетів адресатів 18 вересня 2025 року (о 19:44:38 та о 19:40:05 відповідно).

У судове засідання 30 вересня 2025 року представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив. Як вже зазначалось вище, у прохальній частині позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, вказав, що позивач позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Будь-яких заяв, клопотань чи інших процесуальних документів після отримання можливості ознайомитись з наданими Сєрковим О.Г. суду доказами, які, крім іншого, відскановані та містяться електронному варіанті справи в системі «Електронний суд», ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» до суду не надало.

Відповідач також не прибув у судове засідання 30 вересня 2025 року. Раніше висловив свою позицію щодо позовних вимог ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС», просив у задоволенні позову до нього відмовити.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив, що 04 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 укладено угоду № 200494818 шляхом підписання заяви щодо кредитування, за умовами якої банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 828,90 грн, які відповідач зобов`язувалася повернути.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Постановою Національного Банку України від 22 грудня 2015 року № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних.

20 липня 2020 року ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року, відповідно до якої позивач є кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Також із досліджених у справі доказів встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року в справі № 910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року у справі № 910/11298/16 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі ТОВ «ФК «Плеяда») передати ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і № 2. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі ТОВ «ФК «Фагор») передати ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року № 1 і № 2.

Як убачається із судових рішень, ухвалених у господарській справі № 910/11298/16, 19 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників).

20 травня 2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905.

23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24 травня 2016 року № 27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».

30 травня 2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30 травня 2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

09 червня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 01 червня 2016 року № 05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи, але ТОВ «ФК «Плеяда» у листі від 08 липня 2016 року № 1-08-07/16 повідомив банк про те, що не погоджується із визнанням договорів нікчемними, вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки законних підстав для визнання договорів нікчемними не має.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення ПАТ «Банк Михайлівський» до суду з позовом до ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2016 року виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 04 квітня 2026 року № 200494818 ТОВ «ФК «Фагор». Вказане підтверджується копією довідки за підписом директора ТОВ «ФК «Фагор» Журавель О.О., датованої 26 грудня 2016 року, наданої суду відповідачем.

Оскільки договір факторингу від 20 травня 2016 року № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» визнано недійсним рішенням суду від 01 липня 2021 року, на час виконання зобов`язань відповідач ОСОБА_1 не знав та не міг знати про його недійсність.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 04 квітня 2026 року № 200494818 є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем зобов`язання виконано.

Питання правовірності отримання ТОВ «ФК «Фагор» грошових коштів від відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 200494818 знаходиться поза межами предмета судового розгляду у цій справі.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДіДЖИ ФІНАНС» відмовлено, вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат щодо сплати судового збору та щодо витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 133, 140, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Н.Г. Нагорна