Справа № 293/1139/25
Провадження № 2/293/697/2025
УХВАЛА

30 вересня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву Оліївської сільської ради Житомирського району Жиомирської області

до ОСОБА_1

про скасування рішення органу місцевого самоврядування

ВСТАНОВИВ:

Оліївська сільська рада Житомирського району Жиомирської області звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння за змістом якої просить:

визнати незаконним та скасувати Рішення Вільської сільської ради №507 від 26.06.2019 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" у частині надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлової будівлі та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати незаконним та скасувати Рішення Вільської сільської ради №565 від 25.11.2019 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» у частині затвердження розробленої на замовлення ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна) АДРЕСА_1 та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0913 га з кадастровим номером :08:004:0150 для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 ;

визнати незаконною та скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0913 га з кадастровим номером :08:004:0150 для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :08:004:0226 площею 0,3017 га у Державному земельному кадастрі;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :08:004:0226 площею 0,3017 га за ОСОБА_1 ;

витребувати із незаконного володіння та користування у ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером площею 0,0913 га з кадастровим номером :08:004:0150 для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Натомість позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам.

Згідно із п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач за заявленими вимогами визначає ціну позову у сумі 91 300 грн. Водночас будь яких обґрунтувань за визначеною ціною позову не наводить.

Суд звертає увагу, що зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Відповідно до п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

При цьому, нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Експертну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють суб`єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону,Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Отже, зважаючи на заявлені вимоги позивача, п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та норми Закону України "Про оцінку земель", для визначення вартості об`єкта, тобто ціни позову, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірного майна.

Відтак, позивачу належить визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна (звіт експертної грошової оцінки) та сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру відповідно до дійсної вартості спірного майна та на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України надати суду грошову оцінку майна на момент звернення до суду.

Як визначено п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

При обранні позивачем способу захисту потрібно враховувати і його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тож, спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Однак, визначивши процесуальний статус ОСОБА_1 як відповідача, позивач не зазначив та жодним чином не обґрунтував, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які його права, як позивача за заявленими вимогами.

В той час із змісту позову слідує зазначення особи відмінної від особи відповідача.

Також у змісті позову зазначено певне коло осіб, які на думку позивача припустились порушень чинного законодавства у наданні дозволу на виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою.

За п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позові зазначається і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, обираючи такий спосіб захисту як скасування рішень про надання дозволу на виготовлення/затвердження технічної документації, визнанні незаконною та скасуванні реєстрації права власності та державної реєстрації такого права на належні відповідачу земельні ділянки, позивач всупереч вимогам п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не зазначає обставин, якими обґрунтовує такі вимоги та жодним чином не наводить правових обґрунтувань щодо таких вимог.

Разом з тим, пов`язуючи укладений відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,2368 га за адресою АДРЕСА_2 , із заявленими вимогами, жодним чином не обґрунтовує такі обставини.

Окрім того, вказуючи, що відповідач повторно скористався правом на отримання у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, доказів цього не надає, як і доказів, що вказують на незаконність, прийнятих рішень органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У порушення п. 7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивач не зазначає відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, відповідно до положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст. 177 ЦПК України, згідно якої, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Всупереч вищевказаним вимогам, до позовної заяви сформованої через систему "Електронний суд" не додано доказів надсилання відповідачу за зареєстрованою адресою листом з описом вкладення матеріалів позовної заяви з додатками.

В наявних матеріалах позовної заяви має місце фіскальний чек та опис вкладення у поштове відправлення, яке адресоване гр. ОСОБА_1 у той час як відповідачем визначений гр. ОСОБА_1 та вказане поштове відправлення здійснювалось 31.12.2024 у той час подана до суду позовна заява датована 25.09.2025, що вказує на неналежність виконання позивачемвимог ч.7 ст. 43 та ч.1 ст. 177 ЦПК України.

Відтак, позивачу варто додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих документів за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Таким чином, позивачем подана позовна заява без додержання вимог ст. 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Оліївської сільської ради Житомирського району Жиомирської області до ОСОБА_1 про скасування рішення органу місцевого самоврядування - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 30.09.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ