Справа № 147/1388/25
Провадження № 2/147/540/25
02 жовтня 2025 року с-ще Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Натальчук О.А.,
із секретарем Свистун А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Адвокат Ткач І.І. звернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
У березні 2024 року позивач звернулася до Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , однак в органах ДРАЦС їй повідомили про неможливість здійснення реєстрації цього факту через відсутність медичних документів, що посвідчують факт смерті ОСОБА_2 , які б відповідали встановленій законодавством України формі та неможливість прийняття до розгляду документів, виданих підприємствами, установами, організаціями на тимчасово непідконтрольній українській владі території АР Крим.
22.04.2024 позивач звернулася до Бершадського районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 .
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №126/1007/24, було задоволено заяву ОСОБА_1 встановлено факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Козинці Тростянецького району Вінницької області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Володимирівка, Сакського району, АР Крим.

В подальшому, позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовила їй у видачі, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Після видачі позивачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , остання вживала заходи для встановлення родичів померлого, однак до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини на майно померлого інші особи не зверталися.

21.07.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до приватного з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила їй у видачі вказаного свідоцтва, оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

У зв?язку із тим, що позивачка у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно не проживала, вона вважається спадкоємицею, яка спадщину не прийняла, згідно визначення наведеного у ч.1 ст.1272 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, просила суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Володимирівка, АР Крим.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.08.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

10.09.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Ткач І.І. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету Ободівської сільської ради. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань не заявляв.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Так, згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Володимирівка Сакського району Автономної Республіки Крим, помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено відповідний актовий запис №7 та 11.12.2024, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 встановлено факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Козинці Тростянецького району Вінницької області, України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Володимирівка, Сакського району, АР Крим (а.с.7-9).

За життя ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 1,9182 га, кадастровий номер 010020052, що знаходиться на території Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №153677 (а.с. 14).

Також встановлено, що ОСОБА_2 склав заповіт від 13.09.2017, яким земельну ділянку, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №153677, виданий Тростянецьким районним відділом земельних ресурсів 03.08.2005, заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №954 (а.с.10).

Станом на день розгляду, заповіт не змінено і не скасовано (а.с.13).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищезазначену земельну ділянку, яку має намір успадкувати позивач.

З витягу зі Спадкового реєстру №81934778 від 21.07.2025 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилась (а.с.12).

З метою реалізації своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу із заявою про про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.15, 16).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця.

Згідно з положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як зазначено у позові, у шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, а також не було відомо про смерть ОСОБА_2 , який проживав на території АР Крим.

Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Дослідивши надані позивачем ОСОБА_1 докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, які пов`язані з її необізнаністю про наявність заповіту померлого ОСОБА_2 , оскільки вона не є родичкою спадкодавця та не проживала з останнім.

Суд враховує, що позивач про існування заповіту та смерть ОСОБА_2 дізналася лише у лютому 2024, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Необізнаність спадкоємця з інформацією про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21 від 25.03.2020 у справі №642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі №761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що смерть ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території в період тимчасової окупації АР Крим у квітні 2019 року, а державна реєстрація його смерті органами державної реєстрації цивільного стану України була здійснена лише 11.12.2024, тобто більше ніж 5 років після його смерті, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини слід відраховувати з 11.12.2024, з урахуванням п. 20 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

У постанові від 01 березня 2023 року у справі № 522/21238/19 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця унеможливила вчасне звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Отже, суд дійшов висновку що позивач своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Беручи до уваги що відповідач проти задоволення позову не заперечував, відзив на позов не подав, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Разом з тим суд вважає двомісячний строк достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1265, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 280, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Володимирівка Сакського району, АР Крим, тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк .

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач Ободівська сільська рада Гайсинського району, місцезнаходження якої за адресою: село Ободівка, вул. Ватутіна, 8, Гайсинський район, Вінницька область, .

Повний текст рішення складено 02.10.2024.

Суддя О.А. Натальчук