Справа № 161/632/24
Провадження № 2-о/161/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

присяжних Барського Ю.М., Митрофанюк І.В.,

секретаря Вегери Д.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

адвоката особи, відносно якої розглядається питання про продовження строку рішення про визнання недієздатною ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його матір`ю, встановлення опіки над нею та призначення його опікуном.

Вказує, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи довічно і перебуває під наглядом у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» з 1997 року з приводу психічного розладу. Щороку вона змушена перебувати на стаціонарному лікуванні, оскільки в період загострення хвороби не здатна усвідомлювати значення своїх дій, страждає від тяжких депресивних нападів, не спить, чує голоси, вважає, що її переслідують, може завдати шкоду своєму здоров`ю.

Враховуючи викладене, просить визнати ОСОБА_5 недієздатною та призначити його опікуном.

Ухвалою суду від 23.09.2025 року замінено неналежну заінтересовану особу на належну, а саме: управління охорони здоров`я Луцької міської ради на департамент соціальної політики Луцької міської ради.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи при вирішенні заяви покладалася на розсуд суду.

Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною заперечував щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 встановлено другу групу інвалідності довічно внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії ВЛН №0068431 від 02.12.2010 року (а.с. 8).

Згідно довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» від 16.10.2023 року ОСОБА_5 перебуває під наглядом у лікарні з 1997 року з приводу психічного розладу та визнана інвалідом ІІ групи з цього приводу (а.с. 9).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст. 40 ЦК України).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У постанові Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №636/398/19 зазначено, що за положеннями ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною.

Частиною другою ст. 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ст.239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

З висновку судово-психіатричного експерта № 388 від 15.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_5 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді дистимії та помірного порушення пізнавальної функції органічного генезу. Внаслідок свого захворювання ОСОБА_5 повною мірою може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. ).

Таким чином, приймаючи до уваги те, що заявником жодними належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_5 внаслідок наявного у неї захворювання не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, то суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Оскільки у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною відмовлено та враховуючи відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна, суд вважає, що і в цій частині заява також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 39 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 77-81, 259, 263-265, 293-300 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Заявник ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Заінтересована особа департамент соціальної політики Луцької міської ради, місце знаходження: 43025, м. Луцьк, пр. Волі, 3а, .

Повний текст рішення складений 29 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.

Присяжні Барський Ю.М.,

Митрофанюк І.В.