ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8404/24 Провадження 2/636/638/25
30.09.2025 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючого судді Золотоверхої О. О.
за участю секретаря судового засідання Караулової О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Лозівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,
01.10.2024 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити з актового запису про народження №183 від 02.07.2024 відомості про батька ОСОБА_2 , внести зміни до актового запису про народження №183 від 02.07.2024 щодо прізвища дитини, по батькові дитини та зазначити батьком позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в червні 2023 року він познайомився з ОСОБА_3 .. З часом їхні стосунки почали розвиватись, позивач покохав ОСОБА_3 та мав намір творити сім`ю з останньою. За час їхніх близьких стосунків ОСОБА_3 завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дівчинку ОСОБА_4 . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки на час народження дитини ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 .
З урахуванням викладеного, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом, так як вирішити питання його батьківства іншим шляхом неможливо.
Позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без участі позивача та його представника, вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судові засідання, призначені на 14.04.2025, 02.07.2025 та 30.09.2025 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Заінтересовані особи надали заяви про розгляд справи без їх участі. Начальник Лозівського ВД РАЦС зазначила, що в разі доведення кровного споріднення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не заперечує проти задоволення вимог. ОСОБА_3 просила вимоги ОСОБА_1 задовольнити, підтвердила викладені у позові обставини справи.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Катеринівка, Харківської області народилася ОСОБА_4 , батьками якої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження від 02.07.2024 (а.с.9, актовий запис про народження №183 від 02.07.2024).
Згідно копії свідоцтва про шлюб від 10.06.2021 (а.с.10) 10.06.2021 укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « ОСОБА_3 », актовий запис про шлюб №95 від 10.06.2021.
З листа Лозівського ВД РАЦС від 07.11.2024 №419/569-10-24-32.16 (а.с.32-33) вбачається, що в архіві відділу наявний актовий запис про народження №183 від 02.07.2024, складеного Лозівським ВД РАЦС стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація народження була проведена з урахуванням вимог ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, а саме те, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, походження дитини від подружжя визначаються на підставі свідоцтва про шлюб (актового запису про шлюб) та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Надано до суду також копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.5) копію РНКОПП позивача (а.с.6), копію довідки з в/ч НОМЕР_1 від 29.05.2025 №1326/47, згідно якої позивача перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період (а.с.76), копію паспорта ОСОБА_3 (а.с.7), копію витягу з реєстру територіальної громади від 01.02.2023 щодо адреси реєстрації ОСОБА_3 (а.с.8).
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Враховуючи установлені судом обставини, а також вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати його батьком ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 223, 259, 263-265, 273, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Лозівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Дніпропетровська, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Катеринівка, Харківської області, народженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Виключити з актового запису № 183, складеного 02 липня 2024 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження ОСОБА_4 , відомості про батька ОСОБА_2 .
Внести зміни до актового запису № 183, складеного 02 липня 2024 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження ОСОБА_4 , а саме: у відомостях про дитину: у графі «прізвище» змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у графі «по батькові» змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; у відомостях про батька вказати « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянство Україна, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О. Золотоверха