УХВАЛА

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 401/1020/23

провадження № 61-12132ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та з урахуванням змін до позовної заяви просив суд: встановити юридичний факт, що він спільно проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу з 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до дати державної реєстрації шлюбу між ними; визнати за ним право спільної сумісної власності в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 20 січня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року у цій справі повернуто заявнику.

24 вересня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені первісного позову ОСОБА_2 , а його зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, визначеним пунктом 5 частини другою статті 392 ЦПК України.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (частина друга статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України заявник має зазначити відомості про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено відповідний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на відповідні висновки суду, рішення якого оскаржується, з одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані при розгляді справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного держаного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року. Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 узагальнено посилався на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від28 серпня 2025 року суд повернув ОСОБА_1 касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року з підстав відсутності у касаційній скарзі нормативно-правового обґрунтування підстав касаційного оскарження. Заявнику було роз`яснено право на повторне звернення зі скаргою лише за умови, що перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Незважаючи на зазначене, ОСОБА_1 повторно подав касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року, у якій вказує, що не погоджується з вказаними судовими рішеннями і знову узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що визначені процесуальним законом. Верховний Суд є судом права і здійснює перегляд постановлених та оскаржених судових рішень повністю лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Разом з тим учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

ОСОБА_1 , повторно звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, не усунув обставини, що стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги.

Повторне звернення з касаційною скаргою можливо лише у випадку, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, однак ОСОБА_1 вдруге подає касаційну скаргу, не обґрунтовуючи належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень.

Пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при зверненні до суду касаційної інстанції, не обґрунтував належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

За загальним правилом повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до Верховного Суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников