Справа № 585/3492/25
Номер провадження 2-з/585/23/25
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

10.09.2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: автомобіль OPEL ASTRA, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; холодильник марки ОСОБА_4 ; пральну машинку марки Samsung; пральну машинку марки Saturn; пилосос; ноутбук марки Acer; блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка); ліжко з матрацом в спальну кімнату; комод коричневого кольору; мобільний телефон марки Redmi. В порядку поділу просити залишити на праві власності зазначене майно відповідачу ОСОБА_3 стягнувши на користь позивача ОСОБА_1 компенсацію в різниці вартості майна як частини в сумі 61000, 00 грн. 75840,00 грн.

Ухвалою від 12 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що не сплачено судовий збір. Надано строк для усунення недоліків, а саме визначення дійсної вартості майна, яке підлягає поділу та сплати судового збору виходячи з вартості майна.

29.09.2025 року з канцелярії суду судді Євлах О.О. передано заяву про усунення недоліків позовної заяви та заяву про забезпечення позову, які надійшли до канцелярії суду через систему «Електронний суд» 22.09.2025 року (сформовані в системі «електронний суд 21.09.2025 року). Заяви розподілені протоколами передачі судової справи раніше визначеному складу суду в період перебування судді у відпустці з 22.09.2025 року по 26.09.2025 року включно.

29.09.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу: холодильник марки Веко; пральну машинку марки Samsung; пральну машинку марки Saturn; пилосос; ноутбук марки Acer; блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка); ліжко з матрацом в спальну кімнату; комод коричневого кольору; мобільний телефон марки Redmi (справа №585/3492/25). Цією ж ухвалою у відкритті провадження в частині поділу автомобіля OPEL ASTRA, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовлено, з підстав, що спір відносно цього майна між цими ж сторонами розглядається Роменським міськрайонним судом Сумської області (справа №585/801/25).

Передану з канцелярії суду 29.09.2025 року, заяву ОСОБА_1 , подану через його представника Цукан В.І. про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на придбані під час шлюбу з відповідачем автомобіль OPEL ASTRA, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; холодильник марки Веко; пральну машинку марки Samsung; пральну машинку марки Saturn; пилосос; ноутбук марки Acer; блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка); ліжко з матрацом в спальну кімнату; комод коричневого кольору; мобільний телефон марки Redmi, заборонивши ОСОБА_3 або уповноваженим на те особам, будь-які дії, пов`язані з відчуженням, передачею в рахунок боргових зобов`язань на користь третіх осіб, чи будь яких реєстраційних дій або іншим чином розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін і інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно роз`яснень у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

В обгрунтування обраного виду забезпечення позову позивач посилається на те, що наявність запису про право власності на автомобіль за відповідачкою та користування нею рухомим майном, створює реальний ризик її одноосібного розпорядження майном. Є підстави вважати, що зазначене майно, яка є об`єктом спільної сумісної власності, без його згоди може бути відчужена на користь третіх осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спільного майна одним із подружжя з метою уникнення поділу майна, що унеможливить ефективний захист його прав та інтересів у подальшому, в тому числі проведення товарознавчої експертизи, для визначення дійсної вартості рухомого майна.

З огляду на зміст ухвали від 29.09.2025 року про відкриття провадження у справі №585/3492/25, розгляд у цій справі здійснюватиметься щодо поділу рухомого майна: холодильник марки Веко; пральну машинку марки Samsung; пральну машинку марки Saturn; пилосос; ноутбук марки Acer; блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка); ліжко з матрацом в спальну кімнату; комод коричневого кольору; мобільний телефон марки Redmi.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При вирішенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 про забезпечення його позову слід надати оцінку обґрунтованості його доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заяви про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову ОСОБА_5 ; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши зміст позовних вимог позивача ОСОБА_1 , виходячи із критеріїв співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль, яка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, про вжиття яких просить позивач, не пов`язані з предметом позову, оскільки суд відмовив у відкритті провадження в цій частині. Стосовно арешту на рухоме майно, то такий захід не відповідає критерію співмірності, оскільки позивач просить стягнути з відповідачки частину вартості зазначеного майна, у зв`язку з чим відчуження зазначеного в позові майне не може ні вплинути на рішення суду ні утруднити його виконання.

Таким чином обраний представником позивача ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає характеру заявлених у позові вимог, у зв`язку з чим така заява до задоволення не підлягає.

Керуючисьст. 149,153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (№585/3492/25) про поділ спільного майна подружжя,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ