Справа № 182/2000/24
Провадження № 2/0182/152/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.08.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.,

секретаря судового засідання Паламарчук П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник позивача адвокат Яремчук Людмила Валентинівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки у спільній сумісні власності в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2024 року представник позивача Яремчук Л.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки у спільній сумісній власності в натурі.

24.05.2025 року представник позивача уточнила позовні вимоги, зазначивши відповідачами в даній справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником 8/20 часток будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 05.12.1996 року. Іншими співвласниками даного домоволодіння є відповідачі по справі. Перебування домоволодіння у спільній частковій власності створює для ОСОБА_1 перешкоди у користуванні своєї частиною, оскільки вона не має можливості без згоди іншого власника зареєструвати за своєю адресою своїх членів родини, а відповідачі відмовляються надавати дозвіл. В січні 2024 року вона звернулась до них з пропозицією укласти договір про виділ у натурі частки нерухомого майна. Але відповідачі не виявили бажання цього робити, оскільки їх влаштовує порядок користування майном та земельною ділянкою та спору з цього питання не існує. Даний факт чинить перешкоди для позивача у користуванні своєю частиною домоволодіння. А тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду, та просить виділити їй в натурі 8/20 часток домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 37-38).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.61-62).

Сторони в судове засідання не з`явились.

07.08.2025 року представник позивача ОСОБА_7 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.74).

13.01.2025 року до канцелярії суду від відповідачки ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.57).

Відповідачка ОСОБА_2 повідомлялась про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням на адресу її реєстрації, про що свідчить конверт (а.с.71), згідно якого адресат відсутній за вказаною адресою. Відзиву на позов на адресу суду не направила, причину неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи або про слухання справи без її участі суду не надала.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням на адресу його реєстрації, про що свідчить конверт (а.с.73), згідно якого адресат відсутній за вказаною адресою. Відзиву на позов на адресу суду не направила, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи або про слухання справи без його участі суду не надав.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником 8/20 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 05.12.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №8-8919 (а.с.5).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_8 є власником 8/35 часток у праві спільної часткової власності даного домоволодіння, на підставі рішення Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 14.05.1986 року (а.с.24-25).

Інші 12/35 частки даного домоволодіння в спільній частковій власності належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння від 07.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. (а.с.26-27).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом ст. 364 ЦПК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Зазначене правило стосується також поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Саме до цього зводяться правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справах №6-12цс13 від 3 квітня 2013 року та № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і, у випадку, встановленому в законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із висновком ФОП ОСОБА_9 про можливість виділу в натурі частки об`єкту нерухомого майна від 21.07.2023 року, частка у праві спільної часткової власності на 8/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 складається з двох об`єктів нерухомого майна (далі об`єкт 1 та об`єкт 2). Об`єкт ОСОБА_1 включає в себе: житловий будинок літ. «А» - стіни глинокаркасні, обкладені цеглою, утеплені, загальна площа 74,0 кв.м., житлова площа 44,7 кв.м.; гараж літ. «Д-2» - стіни шлакоблочні; альтанку з погрібом літ. «Е» - цегляні стовпи, обшиті шифером; сарай літ. «И» - стіни шлакоблочні, утеплені; сарай літ. «К» - стіни цегляні; вбиральню літ. «Л» - стіни цегляні; душ літ. «М» - стіни цегляні; альтанку літ. «Н» - дерев`яні стовпи обшиті металопрофілем; частину огорожі №1; ворота з хвірткою №2; огорожу №3; водоколонку №5; замощення І.

Об`єкт 2 належить відповідачам у справі, але опис об`єктів, що їм належать виготовити не вдалось, оскільки до них відсутній доступ.

За технічними показниками 8/20 частини домоволодіння є відокремленими, мають окремий вхід та можуть бути виділені в натурі.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Враховуючи, що 8/20 частини спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 належать позивачу на законних підставах, їх виділення не суперечить закону та інтересам інших співвласників, зважаючи на технічну можливість виділу в натурі вказаних 8/20 частини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, й у відповідності до ст.ст. 316, 317, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, та керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник позивача адвокат Яремчук Людмила Валентинівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки у спільній сумісні власності в натурі - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності на 8/20 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , та виділити в натурі належні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 8/20 часток у праві спільної часткової власності, що складається з: житлового будинку літ. «А» - стіни глинокаркасні, обкладені цеглою, утеплені, загальна площа 74,0 кв.м., житлова площа 44,7 кв.м.; гаражу літ. «Д-2» - стіни шлакоблочні; альтанки з погрібом літ. «Е» - цегляні стовпи, обшиті шифером; сараю літ. «И» - стіни шлакоблочні, утеплені; сараю літ. «К» - стіни цегляні; вбиральні літ. «Л» - стіни цегляні; душу літ. «М» - стіни цегляні; альтанки літ. «Н» - дерев`яні стовпи обшиті металопрофілем; частини огорожі №1; воріт з хвірткою №2; огорожі №3; водоколонки №5; замощення І.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А» - стіни глинокаркасні, обкладені цеглою, утеплені, загальна площа 74,0 кв.м., житлова площа 44,7 кв.м.; гаражу літ. «Д-2» - стіни шлакоблочні; альтанки з погрібом літ. «Е» - цегляні стовпи, обшиті шифером; сараю літ. «И» - стіни шлакоблочні, утеплені; сараю літ. «К» - стіни цегляні; вбиральні літ. «Л» - стіни цегляні; душу літ. «М» - стіни цегляні; альтанки літ. «Н» - дерев`яні стовпи обшиті металопрофілем; частини огорожі №1; воріт з хвірткою №2; огорожі №3; водоколонки №5; замощення І.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева