Справа № 635/5441/25
Провадження № 2/635/4806/2025
У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Савченка Д.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» Філатової Н.А. про забезпечення позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійним,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» Філатова Н.А. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просить

-визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 85,6 кв.м., загальною площею 288,5 кв.м., укладений 09 серпня 2024 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тарасовою Н.В., зареєстровано у реєстрі за №657, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120.

-скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 60782969; дата, час державної реєстрації: 19.07.2025 17:43:42; зареєстровано приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасовою Н.В. на підставі іпотечного договору, серія та номер: 288, виданий 19.07.2025, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасова Н.В.; Іпотекодержатель: ОСОБА_3 , ; Іпотекодавець: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) стосовно об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 288,5 кв.м., житловою площею 85,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120.

До суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» Філатова Н.А., в якій остання просить заборонити ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), іншім особам вчиняти реєстраційні дії стосовно житлового будинку, загальною площею 288,5 кв.м., житловою площею 85,6 кв.м., загальною площею 288,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120, на підставі іпотечного договору від 19.07.2025, укладеного між ОСОБА_2 (Іпотекодавець) та ОСОБА_3 (Іпотекодержатель), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасовою Н.В., за реєстровим №288.

В обґрунтування заяви зазначає, що 16.07.2025 ухвалою Харківського районного суду Харківської області у справі №635/5441/25 в порядку забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 , до набранням законної сили рішенням суду у даній справі. Дії Відповідача 2 ( ОСОБА_2 ), який здійснив подальше розпорядження житлового будинку шляхом передання майна в іпотеку Відповідачу 3 ( ОСОБА_3 ), відповідно до договору іпотеки від 19.07.2025, із державною реєстрацію іпотеки, очевидно є недобросовісними та направленими на унеможливлення виконання судового рішення про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» за рахунок житлового будинку, оскільки був обізнаний про наявність даної справи у суді.Невжиття заходів забезпечення позову ускладнить, або зробить неможливим виконання даного рішення, в разі задоволення позову.

Суд , розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов наступних висновків.

Звертаючись до суду із заявою позивач зауважує, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2025 р. в порядку забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 , до набранням законної сили рішенням суду у даній справі.

Незважаючи на зазначену ухвалу суду ОСОБА_2 , передав ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 , в іпотеку останньому. Тобто ОСОБА_3 на надний час може безперешкодно набути право власності на спірне домоволодіння відповідно до ЗУ «Про іпотеку».

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується:1)накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;11)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2)забороною вчиняти певні дії;3)встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10)іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений устатті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є, зокрема, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, оскільки зазначений правочин є фраудаторний.

Натомість, після постановлення ухвали Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2025 р. відповідач ОСОБА_2 , передав спірне домоволодіння в іпотеку ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам ст.150 ЦПК України.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене та керуючись ст.149-153, 157, 260, 353,354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» Філатової Н.А. про забезпечення позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання правочину недійним-задовольнити.

В порядку забезпечення позову, заборонити ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , іншім особам вчиняти реєстраційні дії стосовно житлового будинку, загальною площею 288,5 кв.м., житловою площею 85,6 кв.м., загальною площею 288,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120, на підставі іпотечного договору від 19.07.2025, укладеного між ОСОБА_2 (Іпотекодавець) та ОСОБА_3 (Іпотекодержатель), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тарасовою Н.В., за реєстровим №288, до набранням законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», місце реєстрації: м.Київ, вул.Князів Острозьких, б.32/2,.

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.М. Савченко