Справа № 703/615/22
Провадження № 2/752/438/25
У Х В А Л А

17 січня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузьмічової-Кисленко Є.В.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Опанасика В.В.

вирішивши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі № 703/615/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

12.02.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Петренка О.О. про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи.

В обґрунтування клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи заявник клопотання послався на те, що висновок експерта №482-15/22 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою адвоката Герасименка М.В., який діяв в інтересах ОСОБА_2 від 07 жовтня 2022 року зроблений експертом, котра не мала на те повноважень; не досліджено оригінал розписки від 15.12.2013 року, не досліджено оригінали вільних зразків підпису та почерку відповідача, а експериментальні зразки підпису та почерку відповідача у справі отримані з порушенням пункту 3.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 та пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених цим же наказом.

З огляду на зазначене вище, представник позивача просив призначити у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.06.2024 року визнано обов`язковою явку у судове засідання призначене на 24.10.2024 року сторін у справі: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 . Зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати у судове засідання оригінал розписки від імені ОСОБА_2 від 15.12.2013 року; сторони у справі надати суду матеріали з вільними підписами та почерком ОСОБА_2 , що були зроблені у період часу з 2012 року по 2014 рік включно.

У судовому засіданні 24.10.2024 року позивач надав оригінал розписки підписаний сторонами у справі.

Разом з тим, з огляду на те, що відповідачем та його представником не були виконані вимоги зазначеної вище ухвали, 24.10.2024 року постановлено ухвалу якою повторно оголошено у судовому засіданні перерву до 17.12.2024 року та визнано обов`язковою явку у судове засідання призначене на 17.12.2024 року відповідача у справі ОСОБА_2 ; повторно зобов`язано відповідача у справі ОСОБА_2 надати суду матеріали з вільними його підписами та почерком, що були зроблені у період часу з 2012 року по 2014 рік включно; ОСОБА_2 зробити у судовому засіданні в присутності учасників справи експерементальні зразки підпису та почерку.

У судовому засіданні 17.12.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Герасименко М.В. заявив суду, що він та його довіритель не отримали копію ухвали суду від 24.10.2024 року.

Одночасно адвокат Герасименко М.В., заявляючи про відвід головуючому судді у справі повідомив, що відповідач ОСОБА_2 , через місяць зможе прибути до суду для надання зразків його підпису, однак суд обмежує останнього у такому праві, оскільки про постановлену судом 24.10.2024 року ухвалу про повторне визнання обов`язковою явки у судове засідання його довіритель, він та ОСОБА_2 не були повідомлені.

З огляду на зазначене вище судом 17.12.2025 року постановлено ухвалу якою вирішено: повторно оголосити у судовому засіданні перерву до 10 : 00 год. 17 січня 2025 року; втретє визнати обов`язковою явку у судове засідання призначене на 10 : 00 год. 17 січня 2025 року за адресою - місто Київ, вулиця Виставкова, 14А (кабінет №31) відповідача у справі ОСОБА_2 ; повторно зобов`язати відповідача у справі ОСОБА_2 надати суду матеріали з вільними його підписами та почерком, що були зроблені в період часу з 2012 по 2014 рік включно; ОСОБА_2 зробити у судовому засіданні в присутності учасників справи експерементальні зразки підпису та почерку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Кузьмічова-Кисленко Є.В. просили вирішити клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 17.01.2025 року відповідач ОСОБА_2 відсутній, доказів, які б підтверджували поважність причин його відсутності у судовому засіданні, суду не надано.

Так, при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 №1950/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15), з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Згідно п. 3.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюста України від 08.10.1998 року № 53/5, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані, зокрема, обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За положеннями статті 107 ЦПК України матеріли, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд, з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи.

Відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України наказом №53/5 від 08.10.1998 р., а саме п. 1.1 об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

За п. 1.3. рекомендацій для проведення досліджень орган, який призначив експертизу (залучив експерта), повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилами статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).

Таким чином, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 8 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 372/1862/17 (провадження № 61-10937св19) наведено правовий висновок про те, що відповідно до пункту 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 8 жовтня 1998 року № 53/5, підставою для проведення експертизи у цивільному, господарському та адміністративному судочинствах є ухвала суду про призначення експертизи або договір з експертом чи експертною установою, укладений на замовлення учасника справи. Відповідно до статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Зважаючи на те, що справа неодноразово призначалася до розгляду в судовому засіданні, представник відповідача є фахівцем у галузі права, йому неодноразово роз`яснювався зміст Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, а також з огляду на те, що законодавством передбачена чітка процедура щодо проведення експертизи, однак у чергове судове засідання відповідач для вирішення заявленого представником позивача клопотання не з`явився без поважних причин, при цьому, представником відповідача було повідомлено, що останній знаходиться поза межами України, що, тим самим, унеможливлює відібрання зразків підпису, які необхідно надати експертній установі, а відсутність оригіналів документів, які були б надані суду для призначення експертизи для порівняння об`єктів дослідження за будь-яких умов унеможливлює проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів у відповідності до вимог ЦПК України та пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5.

При цьому, суд зазначає, що представник позивача надав оригінал розписки ОСОБА_2 від 15 грудня 2013 року.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 81, 103-104, 116, 252, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі № 703/615/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: К.Г.Плахотнюк