Справа № 309/3440/25
Провадження № 2/309/1266/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Орос Я.В. за участю секретаря Калинич Н.С. розглянувши заяву адвоката Ярош Владислава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ярош В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Хустського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики .

Від адвоката Ярош В. В. в інтересах позивача ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі надійшла заява про забезпечення позову .

Заява про забезпечення позову вмотивована тим, що в постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 343/1294/18 зазначено: "Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя."

Таким чином, кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не буде доведено в суді.

Відповідач одружений з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відміткою на його паспорті на сторінці 10 (запис від 01.04.2014). При цьому відомостей про розірвання даного шлюбу в судовому порядку - відсутні.

Водночас ОСОБА_3 у липні 2016 року набула право власності на такі об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка кадастровий номер :01:037:0032 загальною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок загальною площею 471, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 08. Це підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Крім цього, згідно відомостей Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за час шлюбу з Відповідачем зареєстровані два автомобілі: FORD TRANSIT 100 2007 року випуску та SUBARU TRIBECA 2007 року випуску.

Оскільки відповідач вже тривалий час жодним чином не виконує свої зобов`язання, а також, враховуючи значну суму боргу, з метою уникнення відповідальності може вчиняти дії щодо відчуження належного йому майна (в тому числі майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності), або ж створювати практичні перешкоди щодо звернення стягнення (обтяження, застава майна тощо), вважаємо, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вищезгадане майно у межах суми стягнення є співмірними із заявленими вимогами. Водночас, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У своїй адвокат Ярош В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах суми стягнення на наступне майно: земельна ділянка кадастровий номер :01:037:0032 загальною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок загальною площею 471, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 08; автомобіль FORD TRANSIT 100 2007 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ); автомобіль SUBARU TRIBECA 2007 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відтак, суд вважає, що слід заяву про забезпечення позову розглядати без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову , вважаю, що в її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Ст. 150 цього Кодексу передбачено вичерпний перелік видів забезпечення позову. Зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Натомість процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім цього, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач просить суд забезпечити позов у спосіб, який не передбачений ст. 150 ЦПК України, а саме шляхом накладення арешту на майно третьої особи- ОСОБА_3 , яка є дружиною відповідача, також ним не надано суду належних та переконливих доказів, а лише викладено припущення, на підтвердження того, що невжиття саме таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або не забезпечить ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, з долученої до матеріалів справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.09.2025 р. вбачається, що на земельну ділянку та житловий будинок третьої особи накладено обтяження у вигляді іпотеки, яка має пріоритет над будь-якими іншими обтяженнями, що спростовує твердження представника позивача про можливість відповідача з метою уникнення відповідальності вчиняти дії щодо відчуження належного йому майна (в тому числі майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності), або ж створювати практичні перешкоди щодо звернення стягнення (обтяження, застава майна тощо.

А відтак, у задоволенні заяви представника позивача адвоката Ярош В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

керуючись вимогами ст. ст.. 149-150, 153, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви адвоката Ярош Владислава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання .

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.