441/2694/24 2-др/441/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(додаткове)

02.10.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав та встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини

в с т а н о в и в :

В провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав та встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 18.09.2025 у задоволенні позову відмовлено.

23.09.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Золотухіна О.О., про ухвалення додаткового рішення у цій цивільній справі. Подану заяву заявник мотивує тим, що 18.09.2025 Городоцьким районним судом Львівської області прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Під час судових дебатів у засіданні 18.09.2025 року ним заявлено про суму очікуваних судових витрат. Витрати ОСОБА_3 за отримання від нього професійної правової допомоги становлять 12000 грн., які просить стягнути з позивача.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про проведення засідання у його відсутності.

Представник позивача 23.09.2025 подала заперечення проти заяви ОСОБА_1 , яке мотивує тим, що вважає заявлені до відшкодування витрати на професійну правову допомогу неспівмірними та необґрунтованими, сума в 12000 грн. є явно завищеною з огляду на характер справи, відсутність складних правових питань та обмежений обсяг роботи адвоката. У поданій заяві не наведено детальний розрахунок витрат, не розкрито фактично наданих послуг, не надано доказів, які б підтверджували їх необхідність саме для розгляду цієї справи. Такий розмір витрат виходить за межі розумної необхідності, враховуючи також той факт, що представник відповідача брав участь у засіданнях виключно через систему електронний суд, відтак не ніс витрат на транспорт. Просить відмовити у задоволенні заяви адвоката Золотухіна О.О. про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши постановлене в ній рішення, беручи до уваги клопотання представника позивача про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 та ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням в тому числі експертів та проведенням експертизи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В матеріалах справи наявні ордер про надання ОСОБА_3 правової допомоги в Городоцькому районному суді Львівської області адвокатом Золотухіним О.О. серії ВС № 1322461, Договір-доручення про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Золотухіним О.О. та ОСОБА_3 13.11.2024 року, розрахунок розміру правової допомоги, у якому міститься перелік наданих послуг та їх вартість відповідно, Акт здавання-приймання робіт згідно договору від 13.11.2024 року, яким підтверджується вартість понесених витрат на суму 12000 грн.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Городоцьким районним судом Львівської області не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача обгрунтовано подано заяву про ухвалення додаткового рішення та подано докази, які підтверджують вартість отриманої ОСОБА_3 правової допомоги.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірними із складністю виконаних адвокатом робіт.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи був досить тривалим (з 30.10.2024 до 18.09.2025 року), представником відповідача готувався відзив на позов, ним здійснювався збір доказів, він брав участь у п`яти судових засіданнях.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що виходячи із критеріїв реальності, розумності, пропорційності наявні підстави для повного задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення з позивача на користь відповідача 12 000 гривень витрат на правничу допомогу. На думку суду такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є цілком співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав та встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 12000 (дванадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Ференц О.І.