П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Субота Михайло Іванович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року у складі судді Чепки В.В., у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.03.2021 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Синергія Оіл» було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів 207.21.000014.

19.03.2021 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Синергія Оіл» укладено Страховий сертифікат №209.21.2591198 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 207.21.000014 від 26.03.2021. Строк дії Договору страхування з 01.04.2021 по 31.03.2022, страхова сума 425 000,00 грн. Даним Договором було застраховано ТЗ «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Франшиза за Договором страхування 0,0% (0,00 грн.).

Зазначав, що 14.12.2021 о 10:30 год. на 8 км. 200 м. а/д М-08 обхід м. Ужгорода контрольно-пропускний пункт «Ужгород» сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з застрахованим автомобілем «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2022 у справі № 308/17537/21

14.12.2021 до позивача звернувся власник транспортного засобу «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Форвард Автоцентр».

Відповідно до умов Договору страхування № 209.21.2591198 ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 105 218,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , станом на 14.12.2021 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі полісу № АР/ 5055002, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика становить 130 000,00 грн., франшиза становить 2 600,00 грн.

25.04.2023 позивач звернувся до ПрАТ СК «УСГ» із позовною заявою про відшкодування шкоди (в порядку суброгації за полісом № АР/5055002), за якою було відкрито судове провадження у справі № 910/6765/23.

11.07.2023 на рахунок позивача від ПрАТ СК «УСГ» надійшли грошові кошти у розмірі 77 723,67 грн.

25.07.2023 позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку з частковою оплатою суми боргу ПАТ Страхова компанія «УСГ» у розмірі 77 723,67 грн.

17.10.2023 Господарським судом м. Києва було винесено рішення у справі № 910/6765/23 про відмову у задоволенні решти позовних вимог, у зв`язку з тим, що правомірними є вимоги позивача про відшкодування відповідачем виплаченого страхового відшкодування в розмірі 77 723,67 грн (80 323,67 грн матеріальний збиток 2 600, 00 грн. франшиза). Разом з тим, як установлено судом вище 11.07.2023 відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 77 723,67 грн., а тому підстав для стягнення суми грошових коштів у розмірі 24 894,33 грн суд не вбачає, оскільки ПрАТ СК «УСГ» здійснило виплату, керуючись п. 22.1 ст. 22 та ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» - з урахування коефіцієнта фізичного зносу, якого для пошкодженого ТЗ становить 0,37.

Пояснював, що відповідно до рахунку-фактури № ФФ212941 від 30.12.2021 ТОВ «Форвард Автоцентр» вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 становить 105 218,00 гривень.

В подальшому суму відновлювального ремонту було підтверджено Актами наданих послуг № 1527 від 30.06.2022 та № 3222 від 30.12.2022.

Враховуючи часткове погашення суми боргу ПАТ СК «УСГ» у розмірі 77 723,67 грн. в порядку суброгації, на користь ТДВ «Експрес Страхування» підлягає відшкодуванню відповідачем сума 27 494,33 грн. (105 218,00 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) 77 723,67 грн. (сума виплачена ПрАТ СК «УСГ» за полісом АР/ 5055002) = 27 494,33 грн.).

З огляду на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» 27 494,33 грн. страхового відшкодування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року позов товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» суму витрат сплаченого відшкодування в порядку суброгації в розмірі 27 494,33 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривень 33 копійки. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Субота Михайло Іванович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у даному випадку не підлягають до застосування приписи ст.1194 ЦК України, оскільки ліміт відповідальності страховика перевищує суму завданої шкоди. Стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім цього вказує, що шкода, завдана ДТП є значно завищеною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Субота Михайло Іванович в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - адвокат Мельник Ірина Володимирівна в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14.12.2021 о 10 год. 30 хв. водій транспортного засобу Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Renault Dokker, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що в результаті вищезазначеної ДТП з вини ОСОБА_1 було пошкоджено транспортний засіб «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Синергія Оіл», що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2021 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Синергія Оіл» було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №207.21.000014 за програмою «Преміум», відповідно до п. 4.1. якого предметом є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортними засобами перелік яких наведено в додатку №1 до договору страхування.

Згідно із пунктом 3 додатку №1 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №207.21.000014 від 26.03.2021 та страхового сертифікату №209.21.2591198 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №207.21.000014 від 26.03.2021 вбачається, що ТОВ «Синергія Оіл» застраховано у ТДВ «Експрес Страхування» транспортний засіб «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 (п.п. 3,5 страхового сертифікату).

Пунктом 11 Страхового сертифікату №209.21.2591198 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №207.21.000014 від 26.03.2021 (далі Страхового сертифікату) встановлено строк його дії з 00.00 год за Київським часом 01.04.2021 до 24.00 год за Київським часом 31.03.2022.

Згідно п.п. 7,8 Страхового сертифікату вбачається, що сторонами узгоджено страхову суму у розмірі 425 000 грн, а також франшизу (безумовну) за всіма ризиками, крім незаконного заволодіння 0%, а за ризиком «незаконне заволодіння» - 5%.

14.12.2021 страхувальником ТОВ «Синергія Оіл» повідомлено страховика ТДВ «Експрес Страхування» про подію ДТП згідно договору страхування.

Цього ж дня, страхувальник ТОВ «Синергія Оіл» звернулося до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Форвард Автоцентр».

Згідно з рахунку ТОВ «Форвард Автоцентр» №ФФ212941 від 30.12.2021, а також ремонтної калькуляції №4001 від 03.01.2022 вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Dokker» становила 105 218 грн.

Відповідно до страхового акту №3.21.6116-1 від 21.01.2022 сума страхового відшкодування визначена ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 105 218 грн.

Згідно з виписки АТ «Ощадбанк» від 21.01.2022 слідує, що позивачем ТДВ «Експрес Страхування» 21.01.2022 було перераховано ТОВ «Форвард Автоцентр» суму страхового відшкодування в розмірі 105 218 грн.

Судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota RAV4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала відповідач ОСОБА_1 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», на підставі полісу № АР/ 5055002, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

25.04.2023 ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ПрАТ СК «УСГ» із позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 102 618,00 грн., за якою було відкрито судове провадження у справі №910/6765/23.

11.07.2023 від ПрАТ СК «УСГ» на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 77 723,67 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №67320.

25.07.2023 ТДВ «Експрес Страхування» було подано заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку з частковою оплатою суми боргу ПрАТ Страхова компанія «УСГ» у розмірі 77 723,67 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.03.2023 у справі №910/6765/23 у задоволенні позову товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» про стягнення 24 894, 33 грн відмовлено.

У даному рішенні Господарським судом м. Києва встановлено, що відповідно до висновку експерта №69 від 22.05.2023, складеного судовим експертом Сумцовим С.С. для подання до суду, в якому також зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Dokker», державний номер НОМЕР_1 складає 110 425,56 грн, а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Dokker», державний номер НОМЕР_1 складає 80 323,67 грн.

Враховуючи наведене, Господарський суд м. Києва дійшов висновку, що правомірними є вимоги позивача ТДВ «Експрес Страхування» про відшкодування ПрАТ Страхова компанія «УСГ» виплаченого страхового відшкодування в розмірі 77 723,67 грн (80 323,67 грн матеріальний збиток 2 600, 00 грн. франшиза), які відповідачем у цій справі були сплачені під час розгляду справи. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено з посиланням на норми ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи; а також з посиланням на те, що згідно зі ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З огляду на наведені нормативні положення Господарський суд м. Києва у вказаному рішенні констатував неправомірність пред`явлення позивачем (особа, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого) до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Апелянтом встановлені обставини у рішенні Господарського суду м. Києва від 17.03.2023 у справі №910/6765/23 не заперечуються.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, (далі по тексту - Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Згідно ст. 9.1. Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV).

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі №545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц за позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанції про часткове задоволення позову, погодився з висновками цих судів про те, що оскільки вартість майнового збитку, завданого особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то наявні підстави для стягнення з відповідача, як з винної особи, на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

Таким чином, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Матеріалами справи доведено, що позивачем ТДВ «Експрес Страхування» згідно заяви страхувальника ТОВ «Синергія Оіл» про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Форвард Автоцентр» було перераховано останньому страхове відшкодування у сумі 105 218 грн. внаслідок пошкодження транспортного засобу «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Синергія Оіл», по страховому випадку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.12.2021 з вини відповідача ОСОБА_1 .

Разом з тим, ПрАТ СК «УСГ», у якого на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільно правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на підставі полісу № АР/ 5055002, було здійснено позивачу ТДВ «Експрес Страхування» виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу у розмірі 77 723,67 грн.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що невідшкодованими є збитки в сумі 27 494,33 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 , та обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, визначений у рахунку ТОВ «Форвард Автоцентр» є значно завищеним, не заслуговують на увагу, оскільки такий відповідає визначеній висновком експерта №69 від 22.05.2023, складеного судовим експертом Сумцовим С.С. для подання до суду, вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин також не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Субота Михайло Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: