У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бочкор Анатолій Петрович про скасування судового наказу, стягувач Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" ,-

В С Т А Н О В И В:

Боржника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бочкор Анатолій Петрович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про скасування судового наказу, стягувач Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода".

Заява про скасування судового наказу мотивована тим, що: 29.09.2023 року з офіційного сайту Ужгородського міськрайонного суду, ОСОБА_1 дізналася, що 18.09.2025 видано судовий наказ у справі № 308/12055/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал м. Ужгород» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 13979,06 гривень та 302,80 суму витрати з оплати судового збору

Наявність боргу в розмірі 13979,06 гривень ОСОБА_1 категорично заперечує, оскільки з 2015 року, у зв`язку з протікання водопроводу, що йде до будинку, в її приватному будинку взагалі відсутнє будь-яке централізоване водопостачання та до грудня 2024 року було встановлене власне водовідведення (септик), що підтверджується актом обстеження від 09.02.2017 року.

Заявник вказує на те, що згідно акту обстеження від 09.02.2017 року, «Через городський лічильник вода не проходить оскільки відсутня у водопроводі перекрита у зв`язку з протіканням. У підвальному приміщенні встановлена скважена. Є водовідведення городське, а також свій септик.

Той факт, що з 2017 року до листопада 2024 року у споживача нічого не змінилося, підтверджується рахунками КП «Водоканал м. Ужгород» які виставлялися споживачу ОСОБА_2 , за липень 2024 року, листопад 2024 року. Зокрема згідно рахунку за листопад 2024 року: Нарахування за холодну воду нуль,-за стоки нуль,-заборгованість виключно 901,52 грн. абонентська плата.

При цьому у заяві вказано на те, що як слідує, з інформації в особистому кабінеті споживача ОСОБА_3 (за чоловіком ОСОБА_4 ), заборгованість складається з нарахування за стоки від свердловини за період з січня 2022 по грудень 2024 року. На якій правовій підставі КП «Водоканал м. Ужгород» здійснив нарахування за централізоване водовідведення, заднім числом , за умови наявності року власного водовідведення (септик) до грудня 2024- не відомо, дані обставини підлягають встановленню та є предметом доказування у випадку розгляду справи в порядку позовного провадження. Будь-який перерахунок спожитих комунальних послуг за період з січня 2022 року по грудень 2024 року, заднім числом , є безпідставним та незаконним, така спірна заборгованість не може бути розглянута в порядку наказаного провадження, оскільки для встановлення всіх обставин справи є необхідність залучення свідків та проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 3 ст. 171 ЦПК України, заявник просить: скасувати судовий наказ від 18.09.2025 року у справі № 308/12055/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал м. Ужгород» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 13979,06 гривень та 302,80 суму витрати з оплати судового збору. 2.Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода" (, Адреса: Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Митна, будинок 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму 151, 40 гривень судового збору сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, справу 308/12055/25, приходжу до наступного висновку.

Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа №308/12055/25 від 18.09.2025 (провадження 2-н/308/1317/25) стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь: Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» (адреса: 8800 м. Ужгород, вул. Митна, 1, р/p N? НОМЕР_2 в АТ «А-Банк» код ЄДРПОУ 03344326, МФО 307770) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 13979,06 гривень (тринадцять тисяч дев?ятсот сімдесят дев?ять гривень 06 коп.), а також судовий збір.

Супровідним листом вказаний судовий наказ направлено боржнику.

Разом із тим, боржник зазначає, що копію наказу вона не одержувала, дізналася про нього 29.09.2025 з офіційного сайту Ужгородського міськрайонного суді.

Слід зазначити, що судовий наказ видано 18.09.2025, із заявою про скасування судового наказу боржник звернулася 29.09.2025. Матеріали справи не місять підтвердження отримання боржником копії наказу із додатком. Однак, суд враховує, що на день звернення із даною заявою, не минуло п`ятнадцяти днів з моменту видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно ч.ч.3,5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, доходжу висновку про відсутність підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявник в заяві про скасування судового наказу навів обставини, відповідно до яких просить скасувати судовий наказ. З наведеного вбачається, що наявний спір щодо заборгованості, строк на оскарження наказу заявником не пропущено.

Наявність заяви про скасування судового наказу та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявність спору.

Звернувшись із вказаною заявою представник боржника заявив клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Згідно ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на вказані вище обставини вважаю, що в даному випадку є підстави для поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Оскільки підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачені ч.2 ст.171 ЦПК України, відсутні, судовий наказ слід скасувати.

Щодо заявленої заявником вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода" (, Адреса: Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Митна, будинок 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму 151, 40 гривень судового збору сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, слід зазначити, що:

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1ст. 133 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відшкодуванню суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає лише на користь заявника (стягувача) у разі пред`явлення ним позову до боржника та задоволення такого позову судом.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Водночас, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, суд приходить до висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Таким чином, суд не приймає доводи представника боржника щодо стягнення понесених судових витрат, оскільки відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства стягнення у наказному провадженні з боржника вказаних витрат не регламентовано положеннями розділу II ЦПК України та не відноситься до тієї категорії судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, передбаченої ст. 141 ЦПК України, що підлягає стягненню зі сторони у разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бочкор Анатолій Петрович в частині стягнення на її користь понесених нею витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 42, 131, 133, 137, 141, 164, 170, 171, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бочкор Анатолій Петрович про скасування судового наказу, стягувач Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" , - задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/12055/25 від 18.09.2025 (провадження 2-н/308/1317/25) стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь: Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» (адреса: 8800 м. Ужгород, вул. Митна, 1, р/p N? НОМЕР_2 в АТ «А-Банк» код ЄДРПОУ 03344326, МФО 307770) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 13979,06 гривень (тринадцять тисяч дев?ятсот сімдесят дев?ять гривень 06 коп.), а також судовий збір.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош