Справа № 0417/8190/2012
Провадження № 4-с/202/22/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участі секретар судового засідання Шеремет В.Л.,

представник заявника- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковської Марини Сергіївни, стягувач: ОСОБА_3 , про накладення штрафу від 28.10.2025 року, -

ВСТАНОВИВ :

01 жовтня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 2/0417/4973/2012, відповідно до якого з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

23 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Єлісєєвою Р.С. було відкрито виконавче провадження № 55865902 на підставі зазначеного виконавчого листа. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена того ж дня.

Скаржник, ОСОБА_2 , стверджує, що до червня 2025 року йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження, оскільки жодних повідомлень від державної виконавчої служби за його адресою не надходило. З матеріалів справи вбачається, що всі документи виконавчого провадження, включаючи постанову про відкриття виконавчого провадження, надсилалися за адресою стягувача АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Ця інформація була відома державному виконавцю, оскільки в матеріалах виконавчого провадження міститься запит від 23 лютого 2018 року до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УМВС України в Дніпропетровській області та відповідь від 13 березня 2018 року, яка підтверджує місце реєстрації боржника.

ОСОБА_2 є військовослужбовцем і проходить службу у військовій частині № НОМЕР_1 . 01 листопада 2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена за місцем проходження служби. Лише 12 червня 2025 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, ОСОБА_2 дізнався, що з нього стягується 50% його грошового забезпечення через нараховану заборгованість за період з лютого 2015 року по квітень 2023 року.

28 жовтня 2024 року державним виконавцем Берковською М.С. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що склала 261 937,29 грн. станом на 02 квітня 2023 року (дата досягнення дитиною повноліття). Розмір штрафу становить 130 968,65 грн. Підставою для накладення штрафу стало перевищення сукупної заборгованості суми платежів за три роки, що відповідає ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки:

Державний виконавець порушив порядок повідомлення боржника, надсилаючи документи за адресою стягувача, а не за адресою реєстрації боржника, що є порушенням ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Накопичення заборгованості відбулося з поважних причин через відсутність належного повідомлення, що унеможливило виконання боржником своїх зобов`язань.

Державний виконавець не виконав обов`язок перевірити адресу боржника, хоча мав доступ до відповідної інформації з 13 березня 2018 року.

Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі у відзиві на скаргу просив відмовити в її задоволенні, стверджуючи, що дії державного виконавця відповідали вимогам законодавства, а боржник не виконував рішення суду без поважних причин.

Представник скаржника у запереченнях на відзив послався на постанову Касаційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 340/4040/20, яка підтверджує обов`язок виконавця перевіряти місце проживання та реєстрації боржника при прийнятті виконавчого документа до виконання. Зокрема, виконавець повинен керуватися принципами верховенства права, законності, неупередженості та об`єктивності, передбаченими ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», а також використовувати доступ до державних реєстрів для отримання актуальної інформації про боржника (ч. 5 ст. 18 Закону).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків:

Порушення порядку повідомлення боржника. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за адресою, відомою виконавцю з інших джерел, зокрема державних реєстрів. У даному випадку державний виконавець отримав інформацію про місце реєстрації боржника (Солонянський район, с. Сур-Михайлівка) ще 13 березня 2018 року, однак продовжував надсилати документи за адресою стягувача ( АДРЕСА_1 ). Це є порушенням ст. 28 Закону, що позбавило боржника можливості своєчасно дізнатися про виконавче провадження та виконати свої зобов`язання.

Поважні причини невиконання. Згідно з ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», штраф у розмірі 50% суми заборгованості накладається за невиконання рішення суду без поважних причин. Суд вважає, що неналежне повідомлення боржника є поважною причиною, оскільки ОСОБА_2 не мав можливості виконувати свої зобов`язання через відсутність інформації про виконавче провадження. Таким чином, накладення штрафу є безпідставним.

Обов`язок виконавця перевіряти адресу боржника. Як зазначено в постанові Касаційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 340/4040/20, виконавець зобов`язаний перевіряти відповідність адреси, зазначеної у виконавчому документі, фактичному місцю проживання чи реєстрації боржника, використовуючи доступ до державних реєстрів (ч. 5 ст. 18 Закону). У даному випадку державний виконавець не виконав цього обов`язку, що призвело до порушення принципів верховенства права, законності та справедливості, передбачених ст. 2 Закону.

Порушення прав боржника. Відсутність належного повідомлення позбавила ОСОБА_2 права на участь у виконавчому провадженні, оскарження дій виконавця та своєчасне виконання рішення суду, що суперечить ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд.

На підставі викладеного суд вважає, що постанова державного виконавця від 28 жовтня 2024 року про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, державний виконавець має переглянути розрахунок заборгованості з урахуванням неналежного повідомлення боржника та забезпечити його право на участь у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 253 ЦПК України, 2, 4, 18, 24, 28, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника боржника Ужви К.В., яка діє від імені ОСОБА_2 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Берковської Марини Сергіївни - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Берковської Марини Сергіївни від 28.10.2024 року винесеної в рамках виконавчого провадження ВП № 55865902 про накладення штрафу на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у розмірі 130 968, 65 грн.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 ( п`ятнадцяти ) днів з з дня вручення учаснику процесу копії ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 22.09.2025 року.

Суддя Дребот І.Я.