Справа № 683/1319/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Завадської О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

У травні 2025 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за договором карткового рахунку №2024/1_С/000-034966 від 10 липня 2024 року в сумі 50507,02 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 липня 2024 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву договір №2024/1_С/000-034966 (договір карткового рахунку) шляхом акцептування договору №2024/1_С/000-034966. Так, 10 липня 2024 року відповідачкою до позивача було подано заяву-договір №2024/1_С/000-034966 (договір №2024/1_С/000-034966 відповідно до п.4 заяви) про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», на підставі якої позичальнику банком відкрито поточний рахунок в гривні на умовах обраного тарифного плану та видано платіжну картку. Вказує, що відповідачці надано кредит у формі встановлення ліміту дозволеного овердрафту. Після підписання заяви-договору відповідачка активно користувалась коштами, що зараховувались та знаходились на її рахунку, таким чином банк повністю виконав свої зобов`язання за договором. Строк кредитування 12 місяців. Орієнтовна сума кредиту 10000,00 грн. Можлива сума кредиту: 1000,00 300000,00 грн. Процентна ставка на пільговий період 29,99 % річних. Процента ставка на прострочену заборгованість 48 % річних. Комісія за видачу кредиту 4,0 % від суми переказу. Загальні витрати за кредитом: реальа процентна ставка 37,74 % річних; проценти 1889,11 грн; комісії, платежі за супровідні послуги 400,00 грн, разом 12289,11 грн.

Банк виконав зобов`язання за договором, відкрив клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта та надав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті. Натомість, відповідачка належним чином зобов`язання не виконує та систематично порушує умови договору. Станом на 13 квітня 2025 року виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 50507,02 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 13907,24 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 27800,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 422,76 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 8377,02 грн. Вимога про дострокове повернення кредиту направлялась відповідачці 24 лютого 2025 року за №132/6051/2025, однак залишилась без вирішення.

Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано строк учасникам справи для подання заяв по суті.

Сторони відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заяв по суті не подавали, клопотань не заявляли.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд вважає за можливе, відповідно до ч. 8 ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2024 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву договір №2024/1_С/000-034966 (договір карткового рахунку), котрий підписано кваліфікованим та удосконаленим цифровим підписом ОСОБА_1 , до якого додається протокол створення та перевірки.

За умовами п. 1 заяви-договору ця заява-договір, Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які розміщуються за посиланням https://ukrgasbank.com, а також інші заяви та розпорядження клієнта, прийняті банком до виконання на умовах Правил, разом вважаються договором банківського/карткового рахунку, а в частині встановлення на рахунку ліміту овердрафту - договором про споживчий кредит, укладеним АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій-заяві договорі.

Згідно п. 2.2. заяви-договору банк на підставі договору надає клієнту послуги щодо відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу; надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до Програми кредитування, вказаній у розділі 4 договору.

Так, згідно розділу 4 договору основні параметри кредитування наступні: договір №2024/1_С/000-034966, програма кредитування «Крок на зустріч», строк дії ліміту дозволеного овердрафту (строк кредитування): 12 місяців, мета кредиту: споживчі цілі: реструктуризація карткового кредиту. Тип та спосіб надання кредиту: ліміт дозволеного овердрафту, безготівковим шляхом. Валюта кредиту: національна валюта України гривня, порядок надання кредиту: безготівковий. шляхом перерахування на поточний рахунок НОМЕР_1 . Погашення кредиту: згідно графіку. Дострокове погашення кредиту: без обмежень. Забезпечення: без забезпечення. Власний внесок: відсутній. Тип процентної ставки: фіксована. Порядок сплати процентів: щомісячна. Строк кредитування: 12 місяців. Орієнтовна сума кредиту 10000,00 грн. Можлива сума кредиту 1000,00 300000,00 грн. Щомісячний платіж по кредиту: відповідно до графіку додаток № 1. Пільговий період - Процентна ставка 29,99 % річних. Процентна ставка на прострочену заборгованість 48 % річних. Комісія за видачу кредиту 4 % від суми переказу. Загальні витрати за кредитом: загальна процентна ставка: 37,74 % річних. Проценти: 1889,11 грн. Комісії, платежі за супровідні послуги: 400,00 грн, разом 12289,11 грн.

Згідно п. 3.1. заяви-договору проставленням підпису на цій заяві підтверджується досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, що передбачені чинним законодавством для договорів банківського рахунку та для кредитних договорів.

Згідно п.п. 3.3. - 3.5. заяви-договору підтверджується отримання від банку інформації, зазначеної в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цієї заяви-договору. Примірник заяви-договору отримано до початку надання банком послуг відповідно до умов договору. З діючими тарифами на момент підписання цієї заяви-договору, які є невід`ємною частиною договору, ознайомлена та цілком згодна. Підтверджується отримання примірник Тарифів на обслуговування платіжної картки, що діють на дату укладання договору шляхом завантаження з сайту банку.

Згідно п.п. 5.13., 5.14. заяви-договору сторони домовились укласти цей договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, що використовуються сторонами. Договір укладено в письмовій формі шляхом підписання клієнтом заяви-договору у вигляді електронного документа, який створено та підписано в інформаційно-комунікаційній системі, що використовується шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП) клієнта. Підписанням електронного документу клієнт приєднався до Публічної частини договору. умови якої розміщені банком на сайті банку та підписані КЕП Уповноваженої особи банку.

Для перевірки КЕП сторони використовують сервіс перевірки КЕП за посиланням https://czo/gov.ua/virify або сервіс перевірки КЕП ДП «Дія» за посиланням https://sign.diia.gov.ua/verity.

Згідно п.п. 5.15., 5.16. заяви-договору, банк надсилає примірник заяви-договору на електронну адресу клієнта, вказану в п. 1 цієї заяви-договору. Моментом (датою) підписання договору є факт накладання КЕП клієнтом на електронний документ в інформаційно-комунікаційній системі, що використовуються сторонами.

До договору додано протокол створення кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису ОСОБА_1 , сертифікат видано КНЕДП АБ «УКРГАЗБАНК».

Додаток № 1 до заяви-договору, яким є графік зменшення ліміту дозволеного овердрафту, з відомостями про проставляння кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису ОСОБА_1 , до якого додано протокол створення та перевірки.

В матерілах справи також знаходяться опитувальник клієнта фізичної особи з анкетними та контактними відомостями ОСОБА_1 , завірена відповідачкою копія її паспорта, які особисто підписані нею 09 лютого 2024 року.

У виписці з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 10 липня 2024 року по 13 квітня 2025 року відображено рух коштів по рахунку та прострочену заборгованість за користування кредитною лінією по договору овердрафту №2024/1_С/000-034966 від 10 липня 2024 року.

У п. 1.4.3.27. Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», котрі є невід`ємною частиною договору заяви договору №2024/1_С/000-034966 (договір карткового рахунку) від 10 липня 2024 року, визначено право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань клієнтом за укладеним догором, зокрема, у разі порушення клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за договором, в тому числі процентів, комісії та інших платежів, передбачених заявою договором та цими Правилами, про що клієнту надсилається відповідна письмова вимоги.

24 лютого 2025 року за №132/6051/2025 АБ «УКРГАЗБАНК» направляв на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості станом на 24 лютого 2025 року в сумі 27022,44 грн, яка не було виконана.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 13 квітня 2025 року прострочена заборгованість склалає в загальному розмірі 50507,02 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 13907,24 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 27800,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 422,76 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 8377,02 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.

Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно правових висновків Верховного Суду в постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77 - 80 ЦПК України).

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Так, судом встановлено, що на підтвердження факту укладення кредитного договору в електронній формі позивачем надано примірник кредитного договору у формі паперової копії, що містить відмітку про електронний підпис позичальника, а саме кваліфікований та удосконалений електронний підпис, до якого додано протокол створення та перевірки, на підтвердження видачі кредиту надано виписку з рахунку позичальника ОСОБА_1 , а на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором розрахунок заборгованості, який узгоджується з іншими доказами, наявними у справі, та не спростований позичальником, якою не надано власного контррозрахунку заборгованості або доказів відсутності такої заборгованості шляхом належного погашення кредиту, дотримано порядок направлення вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» кредитної заборгованості за заявою договором №2024/1_С/000-034966 (договір карткового рахунку) від 10 липня 2024 року в заявленій сумі заборгованості.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору.

На підставі ст. ст. 509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: 03087, вул. Єреванська, 1 м. Київ Київська область, ) заборгованість за заявою договором №2024/1_С/000-034966 (договір карткового рахунку) від 10 липня 2024 року в сумі 50507,02 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 13907,24 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 27800,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 422,76 грн; заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 8377,02 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: 03087, вул. Єреванська, 1 м. Київ Київська область, ) судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: 03087, вул. Єреванська, 1 м. Київ Київська область, ;

відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя