ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 644/11074/24

провадження № 22-ц/818/4115/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.,

суддів: Мальований Ю.М., Яцина В.Б.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (до зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг»)

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» на зачоне рішення Слоібдського районного суду м. Харкова від 22 травня 2025 року у складі судді Онупко М.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі ТОВ ), яке змінило найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 101477114 від 09.03.2021 року в розмірі 58 815 грн, а також просило стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, , що 09.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101477114 від 09.03.2021 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 15 000 грн., строком на 28 днів, тобто з 09.03.2021 року до 06.04.2021 року, зі сплатою 365 відсотків річних, а саме: зі сплатою відсотків в розмірі 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та зі стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач належним

чином кредитні зобов`язання не виконав. 08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 101477114 від 09.03.2021 року.Крім того 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та зігдно додатку № 1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101477114 від 09.03.2021 року. Таким чином, ТОВ наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Заочним рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 22 травня 2025 року позивні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за договором про споживчий кредит № 101477114 від 09 березня 2021 року в розмірі 17 700 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» витрати по сплаті судового збору в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 72 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав суду належні докази на підтвердження набуття права вимоги, факту укладення між первісним кредитором та відповідачем договору кредиту та неналежного виконання останнім умов зазначеного договору, що призвело до утворення заборгованості. Проте суд не погодився з заявленим позивачем розміром заборгованості, оскільки право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 06.04.2021 року, тому нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 07.04.2021 року у загальному розмірі 45 315 грн є безпідставним.

В апеляційній скарзі Лановий Є.М., який діє в інтересах ТОВ «Пінг-понг» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову стягнення нарахованих відсотків за період з 07.04.2021 по 20.06.2021 у сумі 41 115,00грн та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині. Здійснити перерозподіл судових витрат.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що, умовами укладеного між первісним кредитором та відповідачем договору передбачено порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. З урахуванням умов Кредитного договору до позовної заяви було додано Відомість про щоденні нарахування та погашення, яка підготовлена ТОВ «МІЛОАН» з урахуванням даних бухгалтерського обліку цієї компанії, з відображенням деталізованого розрахунку заборгованості, який містить період та складові суми заборгованості. На відміну від продовження (прологанції) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. Апелянт вважає, що у спірному випадку строк кредитування пролонгувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів (до 20.06.2021), а тому проценти зп користування кредитом слід нараховувати на 103 днів, що включає в себе 43 днів строку кредитування на пільгових умовах +60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових)умовах) умовами договору про споживчий кредит №101477114 від 09.03.2021 сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення у справі, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції переглядається в частині відмови у задоволенні позову стягнення нарахованих відсотків за період з 07.04.2021 по 20.06.2021 у сумі 41 115,00 грн. В іншій частині судове рішення не переглядається.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що судом встановлено, що 09.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 101477114 від 09.03.2021 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 15 000 грн., строком на 28 днів, тобто з 09.03.2021 року до 06.04.2021 року, зі сплатою 365.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процента ставка), а саме: зі сплатою відсотків в розмірі 1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та зі стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с 29)

ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

Згідно до п. 1.4 кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 06.04.2021 року.

Також, п. 1.5.1 кредитного договору встановлено, що комісія за надання кредиту: 0 грн., яка нараховується за ставкою 0 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, проценти за користування кредитом становлять 4200 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п.п. 1.5 кредитного договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4200,00 грн: в грошовому виразі та 365 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 19200,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно до п. 1.7 кредитного договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно п.2.3.1 продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Пунктом 2.3.1.1. кредитного договору встановлено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

Згідно пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Згідно п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.

08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 101477114 від 09.03.2021 року (а.с 18).

Крім того 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та зігдно додатку № 1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101477114 від 09.03.2021 року. (а.с 21)

Встановлено, що в період дії договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 кредитних зобов`язань заборгованість за кредитним договором № 101477114 від 09.03.2021 року становить в розмірі 58815 грн., з яких: 13 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 45 315 грн. заборгованість за відсотками. (а.с 15-16)

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи та оцінивши надані учасниками справи докази, прийшов до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав у ТОВ «Мілоан» кредитні кошти та не повернув їх у визначені договором строки разом із нарахованими відсотками, отже має непогашену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17 700 грн., яка складається з: 13 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4200 грн заборгованість за відсотками в межах строку дії договору про споживчий кредит (з 09.03.2021 року до 06.04.2021 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не переглядається, оскільки учасниками справи не оскаржується.

Разом з цим, відмовляючи в задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Пінг-Понг» про стягнення 45 315 грн відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що строк кредитування становить до 06.04.2021 року, доказів пролонгації строку кредитування матеріали справи не містять, що в свою чергу свідчить про те, що проценти за користування кредитом також нараховувались поза межами строку дії договору.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями п. 2.3 Договору про споживчий кредит № 103891459 від 22.04.2021 передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах.

Згідно п.2.3.1.1. Кредитного договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

Відповідно до п. 2.3.1.2 Кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Згідно п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.

Таким чином, умовами Договору про споживчий кредит № 101477114 від 09.03.2021 передбачено два випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів та на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування, а якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний пунктом 2.3.12 договору, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищіть 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Оскільки позичальник отримані кредитні кошти за договором від 09.03.2021 у повній мірі не повернув, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_1 за умовами кредитного договору заборгованості зі сплати процентів у розмірі 41 115,00 грн.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ «Пінг-Понг» та скасування рішення суду в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 41 115, 00 грн відсотків з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надані наступні докази: договір №43657029 про надання правової допомоги від 11.11.2024 року (а.с.18-20), додаткова угода №101477114 від 03.03.2025 (а.с.39), акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 23.06.2025 на загальну сумму 6000,00 грн (а.с. 12), детальний опис робіт на загальну суму 6000,00 грн (а.с. 17).

На підтвердження витрат на правничу допомогу в апеляційному суді позивачем надані наступні докази: договір №43657029 про надання правової допомоги від 11.11.2024 року (а.с.89-93), додаткова угода №101477114 від 03.03.2025 (а.с.94), акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 23.06.2025 на загальну сумму 3000,00 грн (а.с. 95), детальний опис робіт на загальну суму 3000,00 грн (а.с. 96)

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення в оскаржуваній частині та з огляду на те, що судове рішення в частині задоволених позовних вимог учасниками справи не оскаржувалося і у зв`язку із чим позов ТОВ «ФК «Пінг-Понг» підлягає до задоволення в цілому, тому, з врахуванням пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, наявні підстави для відшкодування позивачу понесених ним судових витрат в повному обсязі. Таким чином, з ОСОБА_1 належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн понесені у суді першої інстанції, та 3 000 грн понесені у суді апеляційної інстанції.

За подання позовної заяви ТОВ «ФК «Пінг-Понг» сплатило судовий збір в розмірі 2422, 40 грн та за подання апеляційної скарги - 3633,60 грн, а отже з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Пінг Понг» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6056 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» задовольнити.

Заочне рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 22 травня 2025 року в частині відмови в задоволені позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» 41 115,00 (сорок одна тисяча сто п`ятнадцять) грн заборгованості за відсотками.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» судовий збір у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн, а також витрати на професійну правничу допомогу: 6 000 (шість тисяч) грн понесені у суді першої інстанції та 3 000 (три тисячі) грн понесені у суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 вересня 2025 року

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина