ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8366/25 Провадження 2/636/3857/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

В провадження суду 26.09.2025 надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа: Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України», про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, в якому він просить визнати незаконним та скасувати Наказ Фонду державного майна України від 24.09.2025 №1575 ««Про вирішення кадрових питань Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України», згідно якого виконувача обов`язки директора ДП Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_1 звільнено з посади та припинено (розірвано) контракт від 16.05.2025 р. № б/н, датою видання цього наказу; поновити ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язки директора ДП Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» з 24.09.2025; стягнути судові витрати.

Разом з позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній цивільній справі. Заява мотивована тим, що до Чугуївського міського суду Харківської області Купіним С.І. подано позовну заяву до Фонду державного майна України, третя особа - ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України», в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати Наказ Фонду державного майна України від 24.09.2025 р. № 1575 «Про вирішення кадрових питань ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України», згідно якого виконувача обов`язки директора ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» ОСОБА_1 звільнено з посади та припинено (розірвано) контракт від 16.05.2025 р. № б/н, датою видання цього наказу, а також поновити ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язки директора ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» з 24 вересня 2025 року.

З Наказу Фонду державного майна України від 24.09.2025 р. № 1575 «Про вирішення кадрових питань ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків підприємства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та припинено (розірвано) контракт від 16.05.2025 р. № б/н. Крім того, згідно п. 5 цього Наказу, виконувачем обов`язки директора Підприємства призначено Романенка Д.М., якому доручено у десятиденний строк з дня призначення виконувачем обов`язки Підприємства надати відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника Підприємства, у встановленому законодавством порядку. Таким чином, оскаржуваним позивачем наказом Фонд державного майна України уповноважує виконувача обов`язки директора підприємства Романенка Д.М. представляти інтереси підприємства з питань, пов`язаних з вчиненням державними реєстраторами будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусами, як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо надання відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника підприємства.

З метою запобігання негативних для позивача наслідків, які можуть у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язки директора ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» та внесення (поновлення) в подальшому до Єдиного державного реєстри юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань іншого запису про зміну керівника підприємства в майбутньому просить вжити заходів-забезпечення позову шляхом зупинення виконання Наказу Фонду державного майна України від 24.09.2025 № 1575 «Про вирішення кадрових питань ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України», згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків підприємства; вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та суб`єктам державної реєстрації, у тому числі державним реєстраторам будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам (як державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» (), у тому числі щодо внесення змін до установчих документів, а також вчиняти будь-які дії щодо змін до відомостей про дану юридичну особу, керівника даної юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі довіреностей, наказів та будь-яких інших документів, виданих будь-яким особам виконувачем обов`язки Директора даного підприємства Романенко Д.М.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до положень ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2ст.149 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам. При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Проте, аналіз поданого позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та матеріалів справи свідчить про те, що жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем не представлено.

Сам факт пред`явлення позову про визнання незаконним звільнення та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі шляхом визнання трудового договору (контракту) продовженим на новий термін, не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначив, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які він просить застосувати у своїй заяві, а саме зупинення виконання Наказу Фонду державного майна України від 24.09.2025 № 1575 «Про вирішення кадрових питань ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України», згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків підприємства; та накладення заборони державним реєстраторам та суб`єктам державної реєстрації, у тому числі державним реєстраторам будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам (як державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» (), у тому числі щодо внесення змін до установчих документів, а також вчиняти будь-які дії щодо змін до відомостей про дану юридичну особу, керівника даної юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі довіреностей, наказів та будь-яких інших документів, виданих будь-яким особам виконувачем обов`язки Директора даного підприємства Романенко Д.М., може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також зважаючи на те, що заборона вчиняти будь-які дії, може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, тому суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно ч.7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149-153,157,258-261,353,354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа: Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України», про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Cуддя: О.О. Золотоверха