Справа № 478/411/25
Провадження № 22-ц/812/1958/25
У Х В А Л А

02 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 26 вересня 2025 року подала апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Також, апелянт просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що 18 серпня 2025 року судом винесено вступну та резолютивну частини судового рішення. Повний текст судового рішення складено 27 серпня 2025 року. Повний текст рішення суду позивачем отримано не було.

За правилами статті 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду проголошено 18 серпня 2025 року за участю представника позивача ОСОБА_2 . Повний текст оскаржуваного судового рішення складено 27 серпня 2025 року.

З автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що копія рішення направлена судом першої інстанції ОСОБА_1 27 серпня 2025 року. Відомостей, про отримання останньою копії рішення, автоматизована система документообігу суду не містить. Апеляційна скарга сформована в системі «Електронний суд» 26 вересня 2025 року.

Враховуючи викладене та за відсутності відомостей про вручення апелянту копії судового рішення, клопотання захисника Задерецького В.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновленню.

Між тим, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) подання апеляційної скарги на судове рішення оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до вимог частини 3 статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З оскаржуваного рішення вбачається, що позовна заява подана в квітні 2025 року. Розмір судового збору при поданні позовної заяви визначається підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року) та складає по даній справі 2422 грн 40 коп. (1211 грн. 20 коп. х 2 за дві вимоги немайнового характеру).

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги в даному випадку складає 2906,88 грн (2422,40 х 150% ) х 0,8.

Однак, судовий збір особою, яка звертається з апеляційною скаргою, не сплачений. Натомість представником позивача заявлено клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з проханням врахувати майновий стан апелянта.

Дослідивши апеляційну скаргу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Представником позивача ОСОБА_2 не наведено жодних передбачених законом правових підстав для відстрочення сплати судового збору.

Отже, суд не має можливості встановити реальний майновий стан останньої через відсутність інформації щодо фактично всіх отриманих нею доходів, наявності рухомого чи нерухомого майна, виплати дивідендів, процентів та іншого прибутку тощо.

Тому, враховуючи відсутність будь-яких доказів наявності обставин, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для відстрочення сплати судового збору позивачкою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивачки.

За такого особі, яка звертається з апеляційною скаргою слід сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн .

На підставі викладеного та відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Задерецьким Віталіем Анатолійовичем на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року- залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме:

-сплатити 2906,88 грн судового збору та надати документи, що підтверджують сплату судового збору до Миколаївського апеляційного суду.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд.

У випадку несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Головуючий І.В.Лівінський

Судді: Н.О. Тищук

Н.О. Шаманська