Справа №: 398/3476/25
провадження №: 2-о/398/221/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" вересня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участі секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Гулого А.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Гулий А.В., звернулась в суд із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період часу з травня 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , який зник безвісти 05 березня 2025 року під час виконання бойового завдання. Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з травня 2001 року по 05.03.2025 року, як дружина та чоловік, шлюб між якими не був зареєстрованим. Шлюб не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2001 року по липень 2019 року, а з 16.07.2019 року по 05.03.2025 року вони спільно проживали та вели спільний побут за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про спільне проживання від 18.04.2025 р. Протягом періоду спільного проживання, вони вели спільний побут, мали права та обов`язки подружжя, спільно виховували дітей від попередніх шлюбів: сина ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цей факт свідчить про їхній тісний зв`язок та спільну сімейну відповідальність. З 25.03.2022 року ОСОБА_3 було мобілізовано до ЗСУ та 05.03.2025 року ОСОБА_3 зник безвісти поблизу н.п. Мала Локня Суджанського району Курської області російської федерації, за особливих обставин, що підтверджується сповіщення сім`ї №683 від 09.03.2025 р. та витягом з єдиного реєстру осіб №75 від 17.03.2025 р. ОСОБА_1 підтримує міцні та гарні стосунки з його сином ОСОБА_2 . Це свідчить про збереження сімейних зв`язків та взаємну підтримку, що є важливим фактором для підтвердження факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ОСОБА_1 не може в повному обсязі реалізувати свої права, зокрема, належним чином комунікувати з органами військового управління, поліції, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_3 , отримувати результати службового розслідування та ініціювати питання отримання виплати грошових коштів. У зв`язку з зазначеним просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

08.07.2025 року через систему «Електронний суд» представник Міністерства оборони України подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що задоволення заяви у цій справі у порядку окремого провадження впливатиме на права та обов`язки спадкоємців військовослужбовця ОСОБА_3 , а також на їхнє право на отримання пільг та виплат, що свідчить про наявність спору про право, а тому просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала свою заяву та просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Пояснила, що в 2000 році розірвала свій шлюб, від якого мала доньку ОСОБА_5 . Через деякий час познайомилась з ОСОБА_3 та з травня 2001 року вони почали проживати разом. З ними проживала її донька ОСОБА_6 від першого шлюбу та деякий час з ними проживав син ОСОБА_7 від першого шлюбу ОСОБА_2 . ОСОБА_7 більшість часу їхнього спільного проживання працював водієм вантажних автомобілів в м. Києві, але постійно приїжджав на відхідні та у відпуски. Спочатку вони проживали в орендованій квартирі, потім в однокімнатній квартирі, а в травні 2020 року вона придбала двокімнатну квартиру, де вони спільно проживали до моменту зникнення ОСОБА_3 безвісти. З 25.03.2022 року його було мобілізовано та він до жовтня 2024 року проходив військову службу на території Кіровоградської області, майже щотижня приїжджав додому на вихідні. Восени 2024 року його направили в навчальний центр, потім перевели до військової частини в АДРЕСА_3 , а в січня 2025 року відправили в Сумську область. Перед цим у грудні 2024 року він приїжджав у короткострокову відпустку, а останній раз вона спілкувалась з ним по телефону в лютому 2025 року, і він повідомив що іде на бойове завдання. Після цього зв`язок з ним пропав, а 09.03.2025 року прийшло сповіщення про його зникнення безвісти. За весь час їх спільного проживання у них був спільний побут, вони зі спільними друзями проводити свята.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Гулий А.В. підтримав заяву про встановлення факту проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з підстав, зазначених у заяві та просив суд встановити відповідний факт. Додатково пояснив, що даний факт необхідний заявниці для звернення за отримання виплат грошового забезпечення військовослужбовців безвісно зниклих.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 повідомив. що не заперечував проти задоволення заяви та встановлення відповідного факту. Пояснив, що після розірвання шлюбу батька з його матір`ю в 1998 році, останній познайомився з ОСОБА_1 і з травня 2001 року вони почали проживати разом. Він з 2000 по 2003 рік проживав разом з батьком, заявником та її донькою ОСОБА_8 , а з 2003 року у бабусі та дідуся по лінії батька. Батько до мобілізації працював водієм вантажних автомобілів в м. Києві, однак постійно приїздив в м. Олександрія, де вони разом проживали з ОСОБА_1 . Під час проходження служби, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали автомобіль, який він особисто допомагав вибирати та купувати. В березні 2025 року йому прийшло сповіщення про те, що батько зник безвісти. Оскільки він сам проходив військову службу, то намагався з`ясувати через своїх знайомих військових про батька, однак жодної інформації не отримав, службове розслідування з цього приводу не проводилось, так як всі військовослужбовці, які разом з батьком пішли на бойове завдання або загинули, або зникли безвісти. Беззаперечно підтверджує факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, тобто у цивільному шлюбі, з травня 2001 року по день його зникнення безвісти, а саме по 05.03.2025 року.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Заінтересована особа Міністерство оборони України у своїх додаткових поясненнях від 08.07.2025 року просила розглядати справу без участі їх представника.

Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У постанові від 17 липня 2024 року у справі №705/928/23 Верховний Суд зазначив, що у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.

Верховний Суд в постанові від 29 серпня 2024 року у справі № 691/1151/22 виснував, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №9 від 17.06.2025 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області на підставі рішення Олександрійського суду Кіровоградської області від 31.03.2000 року було 13.09.2000 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , актовий запис №116.

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №0 від 17.06.2025 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області на підставі рішення Олександрійського суду Кіровоградської області від 30.10.1998 року було 13.11.1998 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , актовий запис №386.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з травня 2001 року до 05.03.2025 року не перебували з зареєстрованому шлюбі з іншими особами.

Від попередній шлюбів ОСОБА_1 мала доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_3 сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99).

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі №383/821/22 (провадження № 61-5935св23) зазначено, що предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16, від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17

Відповідно договору купівлі-продажу від 25.06.2020 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №214049693 від 25.06.2020 року, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4 .

Згідно з актом про спільне проживання від 18.04.2025 року, затвердженим головою правління ОСББ «Перемога-Олімп», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали та вели спільний побут за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.07.2019 року. Зазначені відомості в акті підтверджуються ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , які є сусідами та проживають у вищезазначеному багатоквартирному будинку.

Заявником на підтвердження факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка і жінки надано значну кількість спільних фотосвітлин у різних місцях та в різні періоди спільного проживання, а також скріншоти переписки з мобільного месенджера між нею та ОСОБА_3 , з яких вбачається характер відносин між ними.

Крім того суд враховує, що в особовій картці військовослужбовця ОСОБА_3 зазначено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , 1971 року народження, її номер телефону. Також там містяться відомості про сина ОСОБА_2 , 1994 року народження.

З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_3 був призваний під час мобілізації на військову службу та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 25.03.2022 року. Відповідно до сповіщення сім`ї №683 від 09.03.2025 року, направленого ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_3 , 1971 року народження, навідник 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваного на військову службу по мобілізації 25.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісті 05 березня 2025 року поблизу н.п. Мала Локня Суджанського району Курської області російської федерації, під час виконання військового обов`язку, в бою за Україну, її свободу і незалежність. У Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин містяться відомості про включення ОСОБА_3 до зазначеного реєстру.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що заявник є її матір`ю та вони разом з матір`ю, після того як вона розірвала шлюб з її біологічним батьком, проживали разом з зниклим безвісти ОСОБА_3 та його сином однією сім`єю. Вона називала ОСОБА_3 батьком та вважала його таким і проживала з ними до 2014 року. 13.09.2014 року вона уклала шлюб і переїхала проживати в інше місце, однак підтримувала відносини з матір`ю та ОСОБА_3 до дня його зникнення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що є рідною сестрою заявниці та підтверджує факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 2001 року по день його зникнення. У них був спільний побут, бюджет, відпочинок, вона неодноразово була у них на святах. Донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 також якийсь час проживали з ними.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_3 знала ще до того, як він почав проживати з ОСОБА_1 , оскільки він був хрещеним батьком її сина. Після розірвання шлюбу, приблизно з початку 2000 року, ОСОБА_3 почав проживати з ОСОБА_1 , однак шлюб вони не реєстрували. Син ОСОБА_3 ОСОБА_2 проживав з ними та донькою ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_8 . Вони вели спільний побут, відмічали свята та у них був спільний бюджет. Коли ОСОБА_3 мобілізували, то в відпустку він приїздив до ОСОБА_1 , оскільки вони разом проживали в її квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що ОСОБА_1 знає давно, бо вони є подругами. Після розірвання першого шлюбу ОСОБА_22 познайомилась з ОСОБА_3 та вони з травня 2001 року почали проживати разом, спочатку на орендованій квартирі, а потім ОСОБА_22 придбала квартиру і вони якийсь час проживали в ній з донькою ОСОБА_22 від першого шлюбу ОСОБА_8 та сином ОСОБА_7 від першого шлюбу ОСОБА_23 . Коли діти з`їхали вони з ОСОБА_7 проживали самі до моменту його зникнення. За час проживання разом вони сели спільне господарство, святкували свята.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 починаючи з травня 2001 року і до 05.03.2025 року дійсно проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Також в ході судового розгляду встановлено, що батьки ОСОБА_3 ОСОБА_24 (батько) та ОСОБА_25 (мати) померли ІНФОРМАЦІЯ_6 та 10.12.2015 року відповідно, що підтверджується свідоцтвами про смерть. При цьому, інших близьких родичів, крім ОСОБА_2 (син та учасник у цій справі), який підтвердив факт спільного проживання та не заперечував проти встановлення відповідного факту, ОСОБА_3 не має.

Відтак, суд констатує, що у цій справі відсутній спір про право та встановлення факту проживання разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не пов`язано з майбутнім вирішення спору про право.

Особливості нарахування та отримання виплат родичами та членами сім`ї загиблих військовослужбовців передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884. Зазначеними нормативно-правовими актами передбачені відповідні виплаті та пільги, в тому числі членам сім`ї, дружині зниклих безвісти військовослужбовців.

Тобто, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбумає для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання пільг та інших виплат як члену сім`ї, дружині військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зник безвісті 05 березня 2025 року під час захисту Батьківщини.

Отже, заява підлягає задоволенню, а факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 76 81, 258, 259, 263 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заінтересовані особи: Міністерство оборони України (адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 6, ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), Військова частина НОМЕР_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зник безвісти 05 березня 2025 року, однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з травня 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.09.2025 року.

Суддя О.В.Авраменко