Справа № 167/957/25
Номер провадження 2/167/553/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 жовтня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Герасимчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» (далі ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11205,25 грн.

Позовна заява обґрунтовується тим, що 17 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі ТОВ «Гоуфінгоу») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /211323, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3500 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування коштами. ТОВ «Гоуфінгоу» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту не виконував, внаслідок чого станом на 26 травня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 11205,25 грн., з яких: 3500 грн. тіло кредиту, 7705,25 грн. проценти. 31 травня

2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до якого право вимоги до відповідача за договором від 17 січня 2020 року № /211323 перейшло до ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп», а 3 червня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» уклали договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, згідно з яким таке право перейшло до позивача.

Представник позивача ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн».

Відповідач ОСОБА_1 , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику ОСОБА_1 у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК).

Процесуальні дії у справі

3 вересня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

17 січня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № /211323 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R68742 (арк. спр. 13), відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати клієнту фінансовий кредит у розмірі 3500 грн. (п. 1.1 Договору), на 3 дні (п. 1.2 Договору), а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом 675,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу (п. 1.3 Договору) (арк. спр. 18-20). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карки, вказаної клієнтом (п. 1.4 Договору).

В п. 2.3 Договору зазначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна кредитодавця за цим Договором (п. 3.1.4 Договору).

Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором R68742) та достатні дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу проживання, рахунок позичальника (5168-75ХХ-ХХХХ-7136).

Графіком розрахунків доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму кредиту, фіксовану процентну ставку за день користування та нараховані проценти за користування кредитом (арк. спр. 21).

Згідно з поданою ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» випискою з особового рахунка за кредитним договором № /211323 у ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 11205,25 грн., з яких: 3500 грн. тіло кредиту, 7705,25 грн. проценти (арк. спр. 10).

31 травня 2021 року ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» уклали договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» за плату, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (арк. спр. 22-25).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 31 травня 2021 року № 1-31/05/2021 від ТОВ «Гоуфінгоу» до ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 17 січня 2020 року

№ /211323 на загальну суму 11205,25 грн. (арк. спр. 12).

Згідно копій платіжних інструкцій від 4 червня 2021 року № 36 та від 10 червня 2021 року № 37 ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» сплатило на користь ТОВ «Гоуфінгоу» кошти згідно договору факторингу від 31 травня 2021 року № 1-31/05/21 (арк. спр. 26).

3 червня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» уклали договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» відступає ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» за плату, а ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» приймає належні ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (арк. спр. 14-15). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 3 червня 2021 року № 1-03/06/21 від ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» до ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 17 січня

2020 року № /211323 на загальну суму 11205,25 грн. (арк. спр. 11).

Згідно платіжних інструкцій кредитового переказу коштів від 4 червня 2021 року № 1 та від 9 червня 2021 року № 2 ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» сплатило на користь

ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» кошти згідно договору відступлення права вимоги

від 3 червня 2021 року № 1-03/06/2021 (арк. спр. 33).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Гоуфінгоу» до ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та від ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» до ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» за договором про надання фінансовго кредиту від 17 січня 2020 року № /211323, який укладений між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 .

Стосовно стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).

Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «Гоуфінгоу» уклали договір про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Гоуфінгоу» надало відповідачу кошти в сумі 3500 грн., а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323, укладеним між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 .

У підписаному відповідачем договорі про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323, яка становить 11205,25 грн., з яких: 3500 грн. тіла кредиту

та 7705,25 грн. процентів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.

Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323 у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із копій договору про надання правової допомоги від 11 липня 2025 року № 11/07/2025 (арк. спр. 16-17), довіреності від 11 липня 2025 року (арк. спр. 50), акта про отримання правової допомоги від 15 вересня 2025 року (арк. спр. 51), платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 15 вересня 2025 року № 9542 (арк. спр. 52), рахунку від 15 вересня 2025 року № 15.09.2025-9 (арк. спр. 54), судом встановлено, що адвокатом Пархомчуком С.В. надавалася правнича допомога ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» у цій справі. Така допомога полягала у: зустрічі та консультації щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору від 17 січня 2020 року № /211323 (витрачений час 1 год., вартість 2000 грн.); складенні та поданні до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторингу, аналізі судової практики (витрачений час 2,5 год., вартість 5000 грн.); інших клопотань, заяв до суду, складенні процесуальних документів, моніторингу «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (витрачений час 1,5 год., вартість 3000 грн.); канцелярських витратах на виготовлення копій документів, відправці поштової кореспонденції (вартість 500 грн.). Загальна вартість послуг складає 10500 грн.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року № /211323: 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень тіла кредиту, 7705 (сім тисяч сімсот п`ять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок процентів, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, 1008, ідентифікаційний код юридичної особи 44243120).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя: В.Б. Требик