ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3235/25Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/817/845/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу №607/3235/25 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2025 року (ухвалене суддею Стельмащуком П.Я., повний текст якого складено 20 травня 2025 року) в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач, апелянт) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №103918350 від 26.01.2024 у розмірі 17767.93 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про споживчий кредит №103918350, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 16000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. 29.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №111-МЛ/Т. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до ОСОБА_2 за кредитним договором №103918350. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого сума її заборгованості становить 17767.93 грн, з яких: 6195 грн заборгованість за тілом кредиту; 10452.93 грн - заборгованість за відсотками; 1120.00 грн - заборгованість за комісією. Оскільки кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2025 в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині мотивів отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт, не оскаржуючи встановлені судом обставини щодо укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 кредитного договору №103918350, зазначає, що на підтвердження надання відповідачці кредиту позивач надав копію платіжного доручення №81503105 від 26.01.2024, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_2 на кредит рах. № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 16000 грн, у дорученні вказано номер транзакції, суму транзакції, дату проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п.2.1 договору.

На думку сторони позивача, первісний кредитор виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за кредитним договором.

У зв`язку з наведеним просить заочне рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2025 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

26.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №103918350 (індивідуальна частина).

Відповідно до умов договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати відповідачці кредит в розмірі 16000 грн (п.п.1.1, 1.2). Строк кредиту - 105 днів з 26.01.2024 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.02.2024 (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10.05.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2). Комісія за надання кредиту становить 1120.00 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2856.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.19 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом пільгового періоду (п.1.5.2). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 33120.00 грн, які нараховуються за ставкою 2.30 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3). Процентна ставка фіксована (п.1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1). В п.2.3 договору сторони визначили порядок пролонгації договору та пільгового періоду.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей договір надсилається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті.

Згідно з пп.6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил.

Згідно із довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», ОСОБА_2 , яка уклала договір про споживчий кредит №103918350 від 26.01.2024, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 320427, час відправлення ідентифікатора 2024-01-26 06:49:06, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +91.

Відповідно до додатку №1 до договору про споживчий кредит №103918350 від 26.01.2024, який є графіком платежів, зазначено дату платежу 10.05.2024 та суму до сплати: кредит 16000 грн; комісія за надання кредиту 1120 грн; проценти 35976.00 грн.

Згідно із платіжним дорученням №81503105 від 26.01.2024 ТОВ «Мілоан» доручило ТОВ ФК «Контрактовий дім» перерахувати ОСОБА_2 на картку № НОМЕР_1 грошові кошти, згідно із договором №103918350, у сумі 16000.00 грн.

29.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №111-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками.

Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній у п.7.1 договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (пп.6.2.3 договору).

Відповідно до п.7.1 договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1910662.89 грн.

Згідно з копією платіжної інструкції №5483 від 29.08.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 1910662.89 грн за відступлення права вимоги згідно з договором №111-МЛ/Т від 29.08.2024.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог №111-МЛ/Т від 29.08.2024 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», зокрема, перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №103918350 від 26.01.2024, позичальником за яким є ОСОБА_2 , сума виданого кредиту 16000.00 грн, залишок по тілу кредиту 6195.00 грн, залишок по відсотках 10452.93 грн, залишок по комісії 1120.00 грн. Загальна сума заборгованості 17767.93 грн.

Претензією №23868414 від 07.02.2025 позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги та направив вимогу про сплату боргу в сумі 17767.93 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надав доказів отримання відповідачкою від первісного кредитора кредитних коштів в розмірі 16000 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилалося на те, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №103918350 від 26.01.2024 утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 17767.93 грн, з яких: 6195.00 грн заборгованість за тілом кредиту, 10452.93 грн - заборгованість за відсотками, 1120.00 грн заборгованість за комісією.

Як встановлено судом та не оскаржується в апеляційній скарзі, кредитний договір вчинений сторонами в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведення позивачем факту виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме надання відповідачці кредиту у розмірі, встановленому кредитним договором №103918350 від 26.01.2024.

Як вбачається з платіжного доручення за №81503105 від 26.01.2024, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором №103918350 від 26.01.2024 виконав в повному обсязі. Крім того, вказаний доказ не суперечить іншим доказам у справі.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у вищевказаному платіжному дорученні зазначено реквізити платника, отримувача, РНОКПП отримувача, маска банківської картки отримувача та призначення платежу.

З огляду на викладене та оцінюючи докази як кожен окремо так і в сукупності, враховуючи принцип змагальності, апеляційний суд приходить до висновку, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства між первісним кредитором та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку укладено електронний кредитний договір за №103918350 від 26.01.2024 і між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису та відповідачкою отримано кредитні кошти, однак остання не виконує умови зобов`язання, колегія суддів вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 17767.93 грн, з яких: 6195.00 грн заборгованість за тілом кредиту, 10452.93 грн - заборгованість за відсотками, 1120.00 грн заборгованість за комісією.

Щодо вирішення питання судових витрат.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у позовній заяві та апеляційній скарзі просило суд стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження судових витрат в суді першої та апеляційної інстанцій ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано копію платіжної інструкції від 07.02.2025 №2816 про сплату судового збору в сумі 2422.40 грн за подання позовної заяви, копію платіжної інструкції від 27.06.2025 №13929 про сплату судового збору в сумі 3633.60 грн за подання апеляційної скарги.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і задоволенням позову відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 6056 (2422.40 + 3633.60) грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2025 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №103918350 від 26 січня 2024 року в розмірі 17767.93 грн, з яких: 6195 грн заборгованість за тілом кредиту, 10452.93 грн - заборгованість за відсотками, 1120.00 грн заборгованість за комісією, та 6056.00 грн витрати зі сплати судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді