Справа 688/3804/25
№ 2/688/1600/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

22 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Березюк Н.П.

за участю: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

У серпні 2025 року ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №0 від 16.10.2020 в розмірі 46225,62 грн, яка складається з: 30015,59 грн заборгованість за тілом кредиту, 16210,03 грн загальна заборгованість за сумою комісії, а також стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн сплаченого судового збору та 10000 грн витрат на правову допомогу.

Позов мотивований тим, що 16.10.2020 ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідач уклали кредитний договір №0, згідно з умовами якого сума кредиту за цим договором складає 46225,62 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 календарних місяців та платності 0,01% від загальної початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,81% річних від загальної суми кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5 % від суми кредиту.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує та порушує умови договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

Станом на 05.08.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена, заборгованість становить 46225,62 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 30015,59 грн - заборгованість за кредитом, 16210,03 грн заборгованість за комісією.

Представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Сучасний Факторинг», позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, а також шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

19.08.2025 позивач звернувся до суду з цим позовом.

20.08.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 21.08.2025 суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.09.2025.

22.09.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Суд встановив, що 16.10.2020 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідачем укладений кредитний договір №0. Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3. кредитного договору№0, кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується сплатити кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надається покупцю на споживчі цілі. Покупець не може відмовитись від отримання кредиту після спливу 14 календарних днів від дати отримання товару/послуг, якщо інший строк не встановлений законом. Згідно розділу 3 кредитного договору №0 «Умови надання та погашення кредиту» сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості строк користування кредитом складає 12 календарних місяців та платності 0,01% від загальної початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,81% річних від загальної суми кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5 % від суми кредиту. Договір підписано власноручно відповідачем. Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором складає 46225,62 грн. Кредит надається на придбання товарів/послуг, що зазначаються клієнтом в Заяві на отримання кредиту. Розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 3852,25 грн, з моменту укладення кредитного договору до 16.10.2021 включно. Щомісячний платіж повинен сплачуватися до 16 числа кожного місяця. Згідно із договором кредит надається на придбання товарів/послуг, що зазначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту.

16.10.2020 відповідач підписав заяву на отримання споживчого кредиту, в якій зазначені особисті відомості/персональні дані як клієнта, інформацію про товар/товари, який клієнт має на меті придбати за рахунок кредитних коштів, інформація про трудову діяльність клієнта, відомості про фінансовий стан клієнта, контактна інформація.

Перед укладенням договору відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти.

Сторони погодили графік платежів та основні умови кредитування, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом, реальну процентну ставку та штраф при простроченні сплати чергового платежу. Графік платежів також містить визначення сукупної вартості кредиту.

Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором №0 від 16.10.2020, відповідачу надано кредит у розмірі 30015,59 грн. Заборгованість перед позивачем за кредитним договором станом на 27.07.2025 (включно) становить 46225,62 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 30015,59 грн - заборгованість за кредитом, 16210,03 грн комісія/відсотки за користування кредитом. Станом на 27.07.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору№0 від 16.10.2020з паспортом споживчого кредиту, Графіком додатком №1 «Графік платежів та основні умови кредитування» до кредитного договору про надання споживчого кредиту №0 від 16.10.2020, копією Заяви на тримання споживчого кредиту від 16.10.2020 року; випискою з особового рахунка за кредитним договором №0 та іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем. Відповідач не оспорив заборгованості за кредитним договором, власного розрахунку не надав та не надав суду доказів погашення кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №0 від 16.10.2020 в розмірі 46225,62 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 30015,59 грн, загальну заборгованість за сумою комісії - 16208,40 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такого висновку дійшла ВП ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 10000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №20/06-СФ від 20.06.2025 року та акт №183 прийому-передачі наданих послуг та копію платіжної інструкції №87092 від 08.08.2025.

Суд встановив, що 20.06.2025 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та адвокатським бюро «ТАРАСА ОНИЩЕНКА» укладено договір про надання правничої допомоги №20/06-СФна підставі якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, підготовку позовних заяв та юридичний супровід справ, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами/договорами позики, перелік яких визначається окремими додатковими угодами до цього Договору.

Однак при визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Розгляд справи проведено без участі представника позивача. Згідно акта приймання передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги послуги, які надавалися адвокатом складаються, зокрема з складання позовної заяви, надання усної консультації.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3000 грн, які слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №0 від 16.10.2020 року у розмірі 46225 (сорок шість тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 62 коп., з яких прострочена загальна заборгованість за тілом кредиту 30015,59 грн, загальна заборгованість за сумою комісії 16210,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» 3000 грн витрат на правову допомогу та 2422,40 грн судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право подати апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (вул. Велика Васильківська, буд. 39, літ. А, оф. 10, м. Київ, );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 30.09.2025.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК