УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення справи за підсутністю

26.09.2025 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши матеріали позовної заяви Фон ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист споживачів, визнання дій банку протиправними та стягнення моральної шкоди ,

встановила:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява Фон ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист споживачів.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів позову, звертаючись за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області, позивач керувався ч. 5 ст. 28 ЦПК України, оскільки вважав, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також серед іншого за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, якою встановлені правила альтернативної підсудності, за зареєстрованим місцем проживання позивача можуть пред`являтись позови про захист прав споживача.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. п. 1, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п.п. 1,7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03 листопада 2021 року справа №757/40852/17, провадження № 61-3024св21, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Таким чином, оскільки позивачем не додано до матеріалів позову кредитний договір, на якій він посилається, що позбавляє суд можливості до відкриття провадження у справі встановити що між позивачем та відповідачем виникли відносини, що підпадають під норми ЗУ «Про Захист прав споживачів», та не зазначено підстав для застосування альтернативної підсудності, а відтак суд вважає, що вказаний позов не підсудний Херсонському міському суду Херсонської області, оскільки повинен подаватися за загальними правилами підсудності.

За правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ст.27 ч.2 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що відповідач в особі: Акціонерне товариство «Універсал Банк» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, , адреса реєстрації: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва, то за загальним правилом підсудності даний позов територіально підсудний Подільському районному суду міста Києва.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Херсонському міському суді Херсонської області позивачем не зазначено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Херсонському міському суд Херсонської області, в зв`язку з чим її необхідно направити за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 32, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд,-

постановив:

Цивільну справу за позовом Фон ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист споживачів, визнання дій банку протиправними та стягнення моральної шкоди - направити за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Волоська 6/14 літера "Б").

Копію ухвали невідкладно направити для відома позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. І. Майдан