Провадження № 2-з/591/83/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косар А. І.

розглянув у порядку письмового провадження у судовій справі єдиний унікальний номер:591/10840/25:

позивач:

Кудінов Роман Володимирович

представник позивача:

адвокат адвокатського обєднання «Веріта Груп» Фідірко Яна Сергіївна

відповідач:

ОСОБА_1

про поділ спільного сумісного майна подружжя

третя особа: ОСОБА_2

заяву адвоката Фідірко Яни Сергіївни в інтересах ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову

та установив:

23 вересня 2025 року ОСОБА_3 подав до Зарічного районного суду м. Суми позов до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, третя особа: ОСОБА_2 , який підписала представник адвокат Фідірко Яна Сергіївна, та просить:

1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 автомобіль марки TESLA MODEL Y. VIN НОМЕР_1 , 2023 року випуску.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , грошову компенсацію частки об`єкта права спільної сумісної власності - TESLA MODEL Y. VIN НОМЕР_1 , 2023 року випуску, що є спільною сумісною власностю подружжя, в розмірі частини вартості транспортного засобу, що складає 743 155.50 грн.

3. Стягнути на користь позивача судові витрати пов`язані із розглядом справи.

Одночасно адвокат Фідірко Яна Сергіївна в інтересах ОСОБА_3 подала до Зарічного районного суду м. Суми заяву про забезпечення позову, та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь які дії щодо відчуження автомобіля TESLA MODEL Y. VIN НОМЕР_1 , 2023 року випуску.

Заяву мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі з 01.08.2023 по 12.09.2025, під час якого позивач придбав автомобіль марки TESLA MODEL Y. VIN НОМЕР_1 , 2023 року випуску, дата реєстрації:26.06.2024.

30.06.202 транспортний засіб перереєстрований н відповідача.

06.05.2025 транспортний засіб перереєстрований на третю особу, ОСОБА_2 , матір відповідача.

Враховуючи ці обставини, можна дійти висновку, що оплатного відчуження між сторонами правочину щодо купівлі продажу спірного автомобіля не відбувалось.

У позивача є обгрунтовані побоювання, що відповідач не матиме змоги компенсувати вартості спільного майна подружжя, оскільки вона ніде не працювала та не працює, іншого майна у власності відповідача не має. У свою чергу, третя особа ОСОБА_2 за час розгляду справи в суді може вжити заходи щодо відчуження даного транспортного засобу.

Невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективне поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звертається до суду, у випадку задоволення позову, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що являється передумовою для постановлення ухвали згідно статей 150,153 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК/.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви суд дійшов до наступного.

Відповідно до частин першої, другоїстатті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання (ч. 6-8 статті 153 ЦПК).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. ч. 2,3 статті 150 ЦПК).

Згідно з частиною 10 статті 150 ЦПКне допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Верховний Суд зауважує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Суд встановив, що між сторонами існує спір щодо об`єкта права спільної сумісної власності транспортного засобу та компенсації в розмірі частини вартості транспортного засобу, що складає 743 155.50 грн.

Сама наявність судового спору між сторонами за відсутності доведення необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову не може бути підставою для забезпечення позову, самі лише твердження позивача не є достатніми та обґрунтованими підставами для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову від 22.09.2025 представником позивача не долучено будь-яких документів на підтвердження обставин зазначених у її заяві про забезпечення позову.

У цій справі Суд також звертає увагу на процесуальне становище третьої особи: ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.

За змістом статей 53, 54 ЦПК треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений передусім необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.

Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

У цій справі сторона позивача у позові вказує про третю особу без визначення її конкретного процесуального становища.

Окрім цього, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб (01 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 757/55549/17, провадження № 61-1294св22 (ЄДРСРУ № 109364437).

Повертаючись до ЗАЯВИ про забезпечення позову, цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 149-150, 156, 158, 258-260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Фідірко Яни Сергіївни в інтересах ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, третя особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: https://zr.su.court.gov.ua/sud1805/.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Суддя А. І. Косар