Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2456/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2025 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, за участю представника заявниці адвоката Ю.В.Бори, представника Міністерство оборони України адвоката В.В.Ткачука, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів в окремому провадженні в режимі відеконференцзв`язку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення- проживання однією сім`єю-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася у Виноградівський районний суд із заявою до зацікавлені особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення- проживання однією сім`єю.

Заява мотивована тим, що з січня місяця 2012 року заявник проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб у підрозділах (органах) ДРАЦС вони не реєстрували. За час спільного проживання заявника з ОСОБА_2 створили сім`ю, піклувались один про одного, мали спільний бюджет, одне коло спілкування з близькими та друзями, разом здійснювали витрати для задоволення потреб сім`ї, між ними склалися усталені взаємовідносини, які притаманні подружжю.

Зокрема, у період спільного проживання заявник разом з ОСОБА_2 забезпечували власний побут та несли витрати на утримання та ремонт житла; постійно допомагали одне одному, здійснювали матеріальну підтримку; набували та розпоряджалися речами, майном; разом вживали заходів, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї; їхні відносини мали стійкий характер, були спрямовані на тривале співжиття та виявлялися в суспільстві (перед третіми особами). Вказані обставини підтверджують реальність сімейних відносин та проживання однією сім`єю. На спільне проживання також вказують відмітки про прописку (реєстрацію) місця проживання в паспортах громадянина України заявниці та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_1 .

Заявник далі зазначає, що 17.06.2024р. ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації, Службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання загинув поблизу населеного пункту Стариця Чугуївського району Харьківської області, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №000120 від 21.04.2025 року причиною смерті військовослужбовця стало ушкодження внаслідок військових дій від осколків (скид з дрону).

Далі заявниця зазначає, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем розглядаються в порядку цивільного судочинства (правова позиція, відображена в постанові ВП Верховного Суду від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21, а відтак заявниця відзначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у порядку, визначеному Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У частині утримання загиблим військовослужбовцем своєї сім`ї заявниця повідомляє суд, що такий постійно матеріально підтримував та забезпечував всю родину: як заявницю, так і трьох її дітей, зокрема, покійний ОСОБА_2 під час проходження військової служби системно пересилав кошти заявниці.

Заявниця, на підтвердженя своїх вимог також зазначає, що безпосередньо сам військовослужбовець ОСОБА_2 ототожнював заявника як свою дружину, підтвердженням чого є сповіщення сім`ї (близьких родичів) загиблого військовослужбовця від 22.04.2025 року №3476, сформованого ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшло на ім`я заявниці як дружини, а відтак, на підставі наведеного, заявниця просить суд встановити факт проживання однією сім`єю її та покійного ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

В судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у заяві та просив такі задоволити;

представник зацікавлених осіб Міністерство оборони України засіданні заперечували проти задоволення заяви, посилаючись на те, що обгрунтування заяви є недостатнім, оскільки належних та достовірних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю заявницею не надано, а отже заявниця не довела факту проживання однією сім`єю із загиблим ОСОБА_3 .Грабовчаком, а відтак у задоволенні заяви просили відмовити.

Свідок ОСОБА_4 у суді, показав, що заявниця є мешканокю с.Шаланки, де він працює на посаді старости. З 2012р. заявниця разом із покійним ОСОБА_5 проживали разом по АДРЕСА_2 як одна сім`я, у заявниці від першого шлюбу є троє дітей, які покійного ввважали своїм батьком. Вонижили досить непогано, проживали в одному дворогосподарстві і виховували троє дітей. Він особисто був присутній на похоронах загилого І.Грабовчака, поховання якого здійснювала із свого будинку саме заявниця. Окрім того в по господарській книхі вони записані за одною і тією ж адресою. Перебуваючи на посаді старости він близько 3-х разів відвідував цю сім`ю і точно знає, що вони проживали як чоловік і жінка однією сум`єю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що заявниця і покійний проживали однією сім`єю, виховували трьох дітей, яких потім вони видали заміж. Покійний родом із с.В.Ком`яти, а будинок в с.Шаланки вони купляли разом, проте оформили на заявницю. Вони проживали як одна сім`я, і діти заявниці його називали своїм батьком. Вони із чоловіком неодноразово були в нього у гостях, оскільки заявниця є його двоюрідною сестрою, і він був в них дома та на весіллях дітей.

Отже, заслухавши пояснення сторін та їх представників, а також допитаних у суді свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.

Справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст.16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заявник як жінка, з якою загибла особа проживала однією сім`єю, має право на одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно положень ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» факт проживання однією сім`єю має бути встановлено судовим рішенням.

Справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. На це вказала Велика Палата Верховного Суду (Постанова ВП ВС від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21. Велика Палата ВС виснувала, що з огляду на відсутність документів, передбачених для виплати одноразової грошової допомоги, комісія Міноборони, відмовляючи позивачці у призначенні вказаної допомоги, діяла в межах повноважень та відповідно до вимог закону.

Разом з тим під час розгляду цієї справи вирішенню підлягало питання, чи можливо встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги в межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства та з урахуванням встановлення наявності або відсутності цього факту надати оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень, яке прийнято до встановлення судом такого факту.

Велика Палата ВС звернула увагу, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

При цьому в одному провадженні не можуть бути поєднані вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій.

Також Велика Палата ВС звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій.

Відповідно до абзацу 2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно положень підпункту 1) п.3.2 «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №45,органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги є обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень підпункту 3) п.3.2 «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується одноразова грошова допомога, обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Згідно положень пунктів 2, 5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування; одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом тощо).

Розглядаючи дану справу суд виходить з того, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст.З Сімейного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»).

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999р. №5-рп/99 правова природа інституту сім`ї визначається шлюбними відносинами, постійним проживанням, веденням спільного господарства, тобто, державна реєстрація шлюбу не є беззастережною умовою для наявності сімейних правовідносин та застосування їх наслідків.

В судовому засіданні на підставі досліджених доказів достовірно встановлено, що з січня 2012р. заявник проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким шлюб у підрозділах (органах) ДРАЦС вони не реєстрували. За час спільного проживання заявник з ОСОБА_2 створили сім`ю, піклувались один про одного, мали спільний бюджет, одне коло спілкування з близькими та друзями, разом здійснювали витрати для задоволення потреб сім`ї, між ними склалися усталені взаємовідносини, які притаманні подружжю. В період спільного проживання заявник разом з ОСОБА_2 забезпечували власний побут та несли витрати на утримання та ремонт житла; постійно допомагали одне одному, здійснювали матеріальну підтримку; набували та розпоряджалися речами, майном; разом вживали заходів, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї; їхні відносини мали стійкий характер, були спрямовані на тривале співжиття та виявлялися в суспільстві (перед третіми особами).

Вказані висновки суду підтверджуються даними Довідок Шаланківського старостинського округу Вилоцької селищної ради №57 від 28.04.2025р. про те, що заявниця зареєстрована в АДРЕСА_3 та має склад сім`ї- ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік (фактичний шлюб); №65 від 29.04.2025р. про те, що заявниця зареєстрована в АДРЕСА_3 та вона дійсно провела поховання свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та понесла матеріальні витрати на поховання за власні кошти; №58 від 28.04.2025р. про те, що громадянин ОСОБА_2 не мав близьких родичів або осіб, зобов`язаних його утримувати за чинним законодавством, мав спільний побут та спільно проживав на засадах родинних відносин як чоловік і жінка із ОСОБА_1 , з якою вели спільне господарство, починаючи з січня 2012р.; №60 від 28.04.2025р. про те, що на момент смерті громадянина ОСОБА_2 з ним за адресою в АДРЕСА_3 проживала заявниця ОСОБА_1 - дружина (фактичний шлюб); а також наявними фоматеріалами сімейних торжеств, що, на переконання суду, свідчить про реальність сімейних відносин та проживання заявниці та загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 однією сім`єю.

На спільне проживання однією сім`єю сторін також беззаперечно вказують і відмітки про прописку (реєстрацію) місця проживання в паспортах громадянина України заявниці та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 /а.с./.

Ці обставини у суді повністю підтвердили і допитані у суді в якості свідків староста с.Шаланки А.А.Шіпош та депутат Вилоцької селищної ради Е.Е.Албок, підстав для сумніву чи визнання цих показів не дійсними у суда не має, і такі сторонами не надані.

З огляду на встановлене, суд не знаходить підстав для погодження із запереченнями представника Міністерства оборони України щодо наявності сумнівів у достовірності довідок, виданих старостою Шаланківського старостинського округу Вилоцької селищної ради (через відсутність джерела інформації та відповідних повноважень).

Так, відповідно до п.4 розділу І «Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських,

селищних та міських радах», затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 року №56, домогосподарство (домашнє господарство) сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати в будь-яких із цих стосунків або бути і в тих, і в інших стосунках.

Відповідно до п.1 розділу ІІ «Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 року №56, домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту разом із нерухомістю, якою воно володіє або користується є об`єктом погосподарського обліку.

Відповідно до п.8 розділу І «Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої наказом Державної служби статистики

України від 11.04.2016 року №56, основними інформаційними джерелами по господарського обліку є:

- будь-які документальні свідчення щодо об`єкта погосподарського обліку:

паспорти, свідоцтва, земельно-кадастрова документація, правовстановлюючі документи, рішення органів виконавчої влади й органів самоврядування будь-якого рівня, письмові заяви громадян тощо;

- усні повідомлення, заяви громадян;

- наочна інформація, отримана під час суцільних обходів і перевірок.

Таким чином, ведення погосподарського обліку входить до повноважень місцевих рад, а такий облік включає в себе накопичення даних про осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх.

Встановлено також, що ОСОБА_2 17.06.2024р. був призваний на військову службу під час мобілізації, військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання загинув поблизу населеного пункту Стариця Чугуївського району Харьківської області, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №000120 від 21.04.2025р., причиною смерті військовослужбовця стало ушкодження внаслідок військових дій від осколків (скид з дрону).

Відповідно до ст.ст.16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заявник як жінка, з якою загибла особа проживала однією сім`єю, але не перебували в шлюбі між собою має право на одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно положень ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» факт проживання однією сім`єю має бути встановлено судовим рішенням.

Відповідно до абзацу 2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно положень підпункту 1) п.3.2 «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №45, органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги є обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Згідно положень підпункту 3) п.3.2 «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується одноразова грошова допомога, обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень п.4.4 «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №45, опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству, ухвалення рішення за результатами розгляду здійснює Міністерство оборони України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Згідно положень пункту 5 ч.І ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом тощо).

Справи про встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем розглядаються в порядку цивільного судочинства (правова позиція, відображена в постанові ВП Верховного Суду від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21.

З заяви вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці саме для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у порядку, визначеному Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, матеріалами справи, а саме Випискою про надходження коштів по картці/рахунку НОМЕР_3 за період 01.11.2024р.-15.04.2025р., загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 постійно матеріально підтримував та забезпечував всю родину: як заявницю, так і трьох її дітей, оскільки за час проходження військової служби покійний системно пересилав кошти заявниці.

Також встановлено, що безпосередньо сам військовослужбовець ототожнював заявника як свою дружину, безпосереднім підтвердженням чого є сповіщення сім`ї (близьких родичів) загиблого військовослужбовця від 22.04.2025 року №3476, сформованого ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшло на ім`я заявниці як дружини.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги учасників справи, ці дані, окрім іншого, встановлюються показаннями свідків. Згідно положень ч.1 ст.90 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, одним з способів захисту сімейних прав та інтересів є встановлення правовідношення.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, відповідно до вимог та керуючись ст.ст.2-5,10,12,13,18,81,144,223,247,293,259,263-265,315 ЦПК України, суд:

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та покійного ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А. А. Надопта