Справа № 346/3842/25
Провадження № 2/346/2191/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

29.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 25.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Первісний кредитор, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 (далі Відповідач) було укладено кредитний договір № 747605616 (далі - Кредитний договір) на суму 10 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV878PV. Вказують на те, що саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Отже, Позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між Первісним кредитором та Відповідачем. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 10 000,00 грн 25.05.2021 на банківську карту № 5168-74XX-XXXX-5771 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням. 28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір факторингу 2). 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 16 300,47 грн. Враховуючи те, що Реєстр Боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). З огляду на вищевикладене, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до Позивача. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 16 300,47 грн, яка складається з: 8 400,87 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 899,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 04.06.2025- 25.06.2025. Тому, просять заборгованість за Кредитним договором № 747605616 від 25.05.2021 року, в розмірі 16 300 грн. 47 коп., сплачений судовий збір, у розмірі 2 422 грн. 40 коп., та витрати на професійну правову допомогу, у розмірі 7 000 грн.

14.08.2025 року від представника відповідача, адвоката Паламарчук О.А., надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що як виходить з матеріалів справи 25 травня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 747605616 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 гривень. Вважають, що на підставі наведених договорів факторингу не відбулось відступлення права вимоги ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до позивача по справі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Як виходить з матеріалів позовної заяви, правовідносини за кредитним договором № 747605616 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 виникли 25 травня 2021 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а визначено пунктом 2.1. як «Права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги». Витяг з Реєстру прав вимоги № 151 від14.09.2021р., в якому зазначено відповідача ОСОБА_1 , складений більш ніж через два роки після укладення договору факторингу №28/1118-01, а отже на час укладення данного договору у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором № 747605616 від 25.05.2021 р. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). Отже, і всі наступні договори факторингу, що додані до матеріалів справи позивачем не є правочинами, за якими право вимоги до ОСОБА_1 передавалось між їх учасниками. А отже, і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року не набуло право такої вимоги, оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли. Як виходить з матеріалів справи позивачем не доведено, що саме ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» належить матеріальне право вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відсутні докази, що підтверджують порушення прав позивача з боку відповідача та наявність у ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 747605616 від 25.05.2021 р. В заявленому позові ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Предметом заявленого позову є стягнення заборгованості у розмірі 16 300,47 грн. Розмір витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути з позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», становить 7 000 грн. Отже, розмір гонорару адвоката складає майже половину від ціни позову, а отже не є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Крім того, згідно інформації з сайту «Судова влада України», розділ «Стан розгляду справ» (https://court.gov.ua/fair/) адвокат Тараненко Артем Ігорович є представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема у 2025 році більше ніж у 50 справах. Крім того, адвокатом зазначено у переліку наданих послуг і підготовка адвокатського запиту. Дійсно. до позовної заяви додано адвокатський запит № 050625-Ю/АЗ від 05.06.2025 р. Відповідно до змісту запити адвокатом запитується інформація щодо позичальників «Прізвище Ім`я По батькові, РНОКПП, платіжна картка маска-картки зазначені у Додатку 1 до даного запиту». Отже, доданий до позовної заяви запит було складено адвокатом Тараненко А.І. в інтересах позивача, але не конкретно щодо відповідача та інформації, що необхідна для вирішення по суті саме даної справи. За таких обставин стягнення з відповідача витрат на складання даного запиту є безпідставним. Таким чином, заявлені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю справи та наданим адвокатом Тараненко А.І. обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг. На нашу думку, заявлений розмір гонорару адвоката не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення буде становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.08.2025 року від представника відповідача, адвоката Паламарчук О.А., надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій посилається на те, що як виходить з матеріалів справи 25 травня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 747605616 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 гривень. Згідно Розрахунку заборгованості остання сплата за договором була здійснена відповідачем 21 липня 2021 року в сумі 2300 грн. З 24 липня 2021 року платежі ОСОБА_1 не здійснювались. За таких обставин строк позовної давності тривалістю в 3 роки щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 747605616 від 25.05.2021 року сплив 24 липня 2024 року. Із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 29 липня 2025 року - з пропущенням 3-річного строку загальної позовної давності. Тому, просить застосувати до позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»" до ОСОБА_1 , позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

18.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій посилаються на те, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважаємо заперечення представника Відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Представником Відповідача подано клопотання про застосування строку позовної давності. Позивач вважає, що дане клопотання є безпідставним, з огляду на наступне. Проте, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, Позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Також, вказують на те, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Крім цього, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 14.09.2021 року, тобто після укладання Кредитного договору № 747605616 від 25.05.2021 року. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 151 від 14.09.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. Також, зазначають, що відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір №747605616 від 25.05.2021 укладено 14.09.2021, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає Відповідач. Тому, просять задовольнити позовні вимоги.

18.08.2025 року від представника відповідача, адвоката Паламарчук О.А., надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому посилається на те, що вважають викладені у відповіді на відзив мотиви та заперечення безпідставними та такими, що суперечать вимогам матеріального права. Вказує на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Інші доводи представника позивача щодо правомірності переходу права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не спростовують викладені у відзиві на позов заперечення. Твердження представника позивача про те, що договір факторингу, укладений у 2018 році, має пролонговану дію та передача права вимоги відбулась під час час підписання відповідного реєстру 14 вересня 2021 року прямо суперечить вимогам норм матеріального права, що регулюють правовідносини щодо правочинів. Обгрунтування такої позиції викладено нею у відзиві на позов. В змісті відповіді на відзив представником позивача наведено перелік рішень судів апеляційної інстанції різних областей України. Зі змісту відповіді не є зрозумілим, що саме мається на увазі та з якою метою даний перелік викладено в відповіді. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 30.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 25.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 747605616, на суму 10 000,00 грн., Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 32-34); що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту (а.с. 20), копією Графіку розрахунків (а.с. 34); копією Заявки на отримання грошових коштів у кредит від 27.02.2021 року (а.с. 31).

Відповідно до копії Довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ОСОБА_2 , 25.05.2021 року, підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3J9N3 (а.с. 13).

Згідно з копією платіжного доручення № 1c51F583-F014-4929-a8c6-cc697d6bf3 від 25/05.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_2 , номер картки: 5168-74XX-XXXX-5771, грошові кошти, у розмірі 10 000 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 747605616 від 25.05.2021 року, ОСОБА_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ, безготівкове зарахування Monevyeo SFD Visa TRANSFER (а.с. 10).

Відповідно до копії Розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 , надано кредит, за Договором № 747605616 від 25.05.2021 року, станом на 14.09.2021 року загальна сума заборгованості становить 14 989 грн. 95 коп. (а.с. 44-45).

Згідно з копією Розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 , надано кредит, за Договором № 747605616 від 25.05.2021 року, в розмірі 10 000 грн., станом на 31.07.2023 року загальна сума заборгованості становить 16 300 грн. 47 коп. (а.с. 43).

Відповідно до копії Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 747605616 від 25.05.2021 року, станом на 25.06.2025 року, заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», за вказаним кредитним договором, становить 16 300 грн. 47 коп., яка складається з: 8 400 грн. 87 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 7 899 грн. 60 коп. прострочена заборгованість за процентами (а.с. 42).

Згідно з копією Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», 28.11.2018 року укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за плату на умовах, визначених Договором (а.с. 72-77).

Згідно з копією Додаткової угоди № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 77).

Відповідно до Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01 (а.с. 78-81).

Згідно з копією Додаткової угоди № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 31.12.2021 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2022 року (а.с. 83).

Відповідно до копії Додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (зворотній аркуш справи - 83).

Згідно з копією Додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 рокудо договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2023 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32, дана угода продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року (а.с. 84).

Відповідно до копії Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 63-68).

Згідно з копією Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 55-58).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 512 ЦК України, передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги.

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

V. Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Умовами Кредитного договору № 747605616 від 25.05.2021 року, передбачені наступні істотні умови кредитування:

Сума кредиту 10 000 грн.

Процентна ставка 1, 30 % за кожен день користування Кредитом.

З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис.

Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі у розмірі - 16 300 грн. 47 коп., яка складається з: 8 400 грн. 87 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 7 899 грн. 60 коп. прострочена заборгованість за процентами.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком.

Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання за виконання умов кредитного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача посилається на те, що Позивачем пропущено строк позовної давності, в зв`язку з чим, просить відмовити в позові.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за комунальні послуги виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

Згідно статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Також, суд зазначає, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

З даним цивільним позовом Позивач звернувся до суду 29.07.2025 року, що підтверджується відповідною реєстраційної відміткою на першій сторінці позовної заяви.

Відповідно до частини 5 статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України з 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 введено правовий режим воєнного стану, який є обставиною непереборної сили. У період воєнного стану перебіг позовної давності може бути зупинено, якщо обставини воєнного часу перешкоджали реалізації права на звернення до суду.

Також суд відхиляє аргумент відповідача стосовно неправомірності набуття позивачем права вимоги з таких підстав.

Факт переходу права вимоги підтверджується відповідною угодою факторингу.

Порушення при укладенні договору факторингу не знайшли свого підтвердження, тому суд вважає, що позивач набув право вимоги до відповідача належним чином.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2 422, 40 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд, враховуючи складність справи, ціну позову, те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, доходить до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 1077, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 747605616 від 25.05.2021 року, в розмірі 16 300 (шістнадцять тисяч триста) гривень 47 (сорок сім) копійок, а також сплачений судовий збір, у розмірі - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , адреса: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, 01024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Васильковський В. В.