Номер провадження 2/243/1328/2025
Номер справи 243/4942/25
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(Заочне)

30 вересня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєва О.В.

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в поряду спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про повернення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ТОВ «ФК «Дінеро», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. про повернення безпідставно набутого майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що за місцев її роботи у 2024 році надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату за №68251011 від 21.01.2022, яке було відкрито за Виконавчим написом №46789 від 16.12.2021.

Так, з її заробітної плати ьуло утримано 8542,80 грн., а також 3091,60 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2025, справа № 243/10066/24, Виконавчий напис № 46786, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 16.12.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДІНЕРО» заборгованості в загальному розмірі 10348,00 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, відповідачем було безпідставно набуто, грошові кошти за Виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню та 11634,40 грн., відповідачем вказані грошові кошти не повернуто.

Просить суд стягнути з ТОВ «ФК «Дінеро» на її користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 11634,40 грн., та витрати по платі судового збору у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ТОВ «ФК «Дінеро» повідомлялося про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. до суду не надав пояснення стосовно вимог позивача.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 грудня 2021 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 46786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10348,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області від 21 січня 2022 року відкрито виконавче провадження № 68251011 щодо виконання виконавчого напису № 46786 від 16.12.2021 на суму 10348,00 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області від 16 лютого 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію , стипендію та інші доходи боржника № 68251011 щодо виконання виконавчого напису № 46786 від 16.12.2021, звернуто стягнення на суму 11682,80 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2025, справа № 243/10066/24, Виконавчий напис № 46786, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 16.12.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДІНЕРО» заборгованості в загальному розмірі 10348,00 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» №07-05-649 від 21.05.2025, за період з 01 вересня 2024 року по квітень 2025 року із заробітної плати ОСОБА_1 було стягнуто 8542,80 гривень (7208,00 гривень за виконавчим провадженням, 1034,80 грн. виконавчий збір, 300,00 грн. витрати на проведення виконавчих дій).

Також, 06.08.2024 з рахунку ОСОБА_1 було перераховано на користь ТОВ «ФК «Дінеро» 3091,60 на погашення заборгованості за виконавчим написом №46786 від 16.12.2021.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі № 6-100цс15.

Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року по справі № 201/6498/20 дійшов такого висновку про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Згідно з ч. 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019 у справі № 914/908/18).

Отже, вищевказаними рішеннями суду підтверджується, що правова підстава, на якій було набуте майно, відпала, що в свою чергу вказує на обов`язок Відповідача повернути безпідставно набуте майно Позивачу.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» безпідставно набутих коштів в розмірі 11634,00 гривень, в межах коштів, стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому з цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1211,20 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283,353, 355, 356 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про повернення безпідставно набутого майна задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДІНЕРО», ідентифікаційний код юридичної особи 41350844, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3а, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 11634,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот тридцять чотири грн. 00 коп.), та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Агеєва