Справа № 143/786/25
29.09.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Тітової Т. Л.,
за участю секретаря Затоковенко Т. О.,
розглянувши в приміщенні суду в місті Погребище Вінницької області, у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами
Згідно цих договорів позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Зокрема, відповідно до п.1.2 договору № 3886888 від 03.10.2021 загальний розмір кредиту становить 10 000 грн, проценти за користування кредитом 1875 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом ( п.1.5.2 договору).
Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до п.1.2 договору № 102021981 від 10.10.2021 загальний розмір кредиту становить 10 000 грн, проценти за користування кредитом 2625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом ( п.1.5.2 договору).
Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Також п. 2 договору про надання позики № 75196467 від 29.08.2021 узгоджена сума позики, яка становить 10 000 грн, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.
Відповідно до договору про надання позики № 75196467 від 29.08.2021 позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
28.12.2021 було укладено договір № 28/12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права та вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3886888.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за договором № 3886888.
17.01.2022 було укладено договір № 17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 102021981.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитним договором до позичальників, у тому числі за договором № 1.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 75196467.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 75196467.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3386888 від 03.10.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 71 975 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 61 975 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №175196467 від 29.08. 2021, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 34 063 грн 01 коп. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23 880 грн, інфляційні збитки 160 грн, нараховані 3% річних 23, 01 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 168 763 грн 01 коп. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 30 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 137 480 грн; інфляційні збитки 160 грн; нараховані 3% річних 23 грн 01коп.
Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість, тому позивач звернувся з цим позовом до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 168 763грн 01 коп., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.
Ухвалою судді від 20.08.2025 відкрито провадження у цій справі та постановлено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект центр» не з`явився в позовні заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 частково визнав позовні вимоги. Проти укладення договорів позики з ТОВ «Мілоан» 03.10.2021 та 10.10.2021 (№ 338688, № 102021981) він не заперечував, проте не погодився із заявленою позивачем сумою відсотків, вважаючи її непомірно великою та такою, що не відповідає умовам укладених договорів. Щодо укладення договору з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідач послався на наявну у нього хворобу та зазначив, що не пам`ятає часу та обставин укладення даного договору.
Крім того, відповідач посилаючись на положення Цивільного кодексу України, зазначив, що до цих правовідносин підлягає застосуванню строк позовної давності. На його думку, позивач звернувся до суду з пропуском установленого законом строку, тому просить суд застосувати позовну давність, та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Так, судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на кредит № 3386888, поданої в електронному вигляді, 03.10.2021. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , був укладений договір про споживчий кредит № 3386888 (а. с. 20-26), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у строки та терміни, передбачені підпунктами 1.1-1.5 та п. 2.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим договором.
Згідно з п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн.
Відповідно до умов п. 1.3 договору кредит надається загальним строком на 15 днів з 03.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 18.10.2021 (п.1.4 договору).
Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1 100 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом: 1875 грн нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору.
За умовами п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
У додатку № 1 до договору сторони погодили графік платежів за договором, де зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 12 975 грн (а. с. 19, 20).
Згідно п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариствата доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству (п. 6.2 договору).
Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил.
У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта.
Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 3386888, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 3386888 від 03.10.2021 (а. с. 26).
Згідно довідки ТОВ «ФК Елаєнс» від 11.07.2025, ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 10 000 грн (а. с. 46 на звороті).
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.
Факти та обставини укладення договору споживчого кредиту та отримання грошових коштів відповідачем не заперечувались та не спростовані.
Також суд встановив, що на підставі анкети-заяви на кредит № 102021981, поданої в електронному вигляді, 10.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , був укладений договір про споживчий кредит № 102021981 (а. с. 27-33), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у строки та терміни, передбачені підпунктами 1.1-1.5 та п. 2.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим договором.
Згідно з п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн.
Відповідно до умов п. 1.3 договору кредит надається загальним строком на 21 день з 10.10.2021 (строк кредитування).
Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 31.10.2021 (п.1.4 договору).
Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1 100 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом: 2625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором:фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору.
За умовами п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
У додатку № 1 до договору сторони погодили графік платежів за договором, де зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 13 725 грн (а. с. 33).
Згідно п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил.
У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта.
Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 102021981, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину 102021981 від 10.10.2021 (а. с. 33).
Згідно довідки ТОВ «ФК Елаєнс» від 11.07.2025, ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 10 000 грн (а. с. 48 на звороті).
Таким чином відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору про споживчий кредит, шляхом заповнення анкети-заяви № 102021981про надання кредиту на сайті: tengo.ua з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Факти та обставини укладення договору споживчого кредиту та отримання грошових коштів відповідачем не заперечувались та не спростовані.
Також судом встановлено, що 28.02.2021. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , був укладений договір позики № 75196467 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а. с. 34).
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника у сумі, визначеній у п. 2.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позичальнику плату (проценти) від суми позики.
Згідно з п. 2.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн, позика надається строком на 30 днів. Термін (дата) повернення кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 28.09.2021. Проценти за користування кредитом: 11 791 грн, які нараховуються за ставкою 1,99 відсотків. Цей кредитний договір укладено в електронній формі.
В розділі договору «Реквізити сторін», у графі «Позичальник», містяться особисті дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта.
За умовами договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
У додатку № 1 до договору позики сторони погодили графік платежів за договором, де зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 11 791 грн (а. с. 34 на звороті).
Отже, встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів. Зазначені договори укладені в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач у судовому засіданні ці обставини не заперечував.
Також судом встановлено, що 28.12.2021 укладено договір № 28/12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права та вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3886888.
17.01.2022 було укладено договір № 17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 102021981.
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 75196467.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов цього договору ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами: № 3886888 від 03.10.2021; № 102021981 від 10.10.2021 та № 75196467 від 29.08.2021.
Отже, з укладенням кредитних договорів у позичальника виник обов`язок повернути новому кредитору ТОВ «Коллект центр» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.
Разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що відповідачем не доведено факту належного виконання ним умов кредитного договору, у позивача наявні правові підстави для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
При цьому, ч. 2 ст. 625 ЦК України конкретизовано визначений статтями 536 та 693 цього кодексу обов`язок покупця сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами з визначенням додаткового зобов`язання боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, з огляду на таке обмеження законодавця щодо розміру трьох процентів річних, можна дійти висновку, що ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено можливість визначення розміру процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом, передбаченим договором, та обмеження свободи сторін в укладенні договору на предмет визначення іншої методики нарахування процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами згідно із статтями 536, 625, 693 ЦК України.
У свою чергу, згідно з визначенням поняття неустойки, яке передбачено ст. 549 ЦК України, грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення, є пеня.
Таким чином, оскільки проценти за користування чужими грошовими коштами, які за умовами п. 1.6 кредитного договору нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нараховані останнім проценти за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору.
Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів, що позичальником було пролонговано строк кредитування в порядку, визначеному п. 2.3.2 договорів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами № 3386888, № 102021981, № 75196467 не виконав, у передбачений в цих договорах строк, кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Однак, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в зазначених позивачем розмірах, а саме: за договором №3386888 61 975 грн; за договором № 102021981 51 625 грн; за договором № 751964 23 880 грн з огляду на наступне.
Відповідно до п.1.2 договору № 3886888 від 03.10.2021 загальний розмір кредиту становить 10 000 грн, проценти за користування кредитом 1875 грн, (строк 15 днів).
Відповідно до п.1.2 договору № 102021981 від 10.10.2021 загальний розмір кредиту становить 10 000 грн, проценти за користування кредитом 2625 грн, (строк 21 день).
Тому, на думку суду, саме такий розмір заборгованості відповідача, з урахуванням строків, зазначених у договорах, є доведеним. Позивачем не надано будь-яких доказів, що позичальником було пролонговано строк кредитування в порядку, визначеному п. 2.3.2 кредитного договору.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків за кредитними договорами.
З відповідача на користь позивача підлягають стягненню кредитні кошти: за договором № 3886888 від 03.10.2021 у розмірі 12 975 грн, які складаються: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 1875 грн; заборгованість за комісією 1100 грн; за договором № 102021981 від 10.10.2021 у розмірі 13 725 грн, які складаються: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 2625 грн; заборгованість за комісією 1100 грн; за договором № 75196467 від 29.08.2021 у розмірі 11 791 грн, які складаються: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 1791 грн.
Загальна сума заборгованості за кредитними договорами 38 491 грн.
Щодо клопотання ОСОБА_1 , заявленого в судовому засіданні, про відмову в задоволенні позовних вимог оскільки сплив строк позовної давності, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
За таких обставин, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право).
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Водночас суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено.
Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.
Також 17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії».
Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні дії в Україні правового режиму воєнного стану, відповідно до законодавства продовжується на час дії такого правового режиму. При цьому продовження строків означає, що період, який спливає під час воєнного стану, не зараховується до загального строку позовної давності при його обчисленні Таким чином строк позовної давності не пропущено з врахуванням його пролонгації на строк дії карантину та воєнного стану.
Отже, беручи до уваги положення законодавства щодо продовження перебігу позовної давності на час дії правового режиму воєнного стану, суд вважає, що у даній справі позивачем строк позовної давності не пропущено.
Крім того, представник позивача ТОВ «Коллект центр» просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. На підтвердження зазначених витрат надано копію заявки про надання юридичної допомоги № 669 від 01.07.2025, витяг з акта № 12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025, прайс-лист (а.с.16-20).
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц), та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 (справа № 320/5284/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Однак зважаючи на складність справи, яка є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, зокрема те, що надання правничої допомоги становила лише у складенні позовної заяви та усної консультації, тому необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сум 25 000, який є завищеним.
Справа розглядалась в порядку спрощеного провадження з викликом осіб, однак адвокат не приймав участі в судових засіданнях.
Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням співмірності виконаної адвокатом роботи, та заявленої суми до стягнення, складності справи.
За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача.
Таким чином із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правничу допомогу в сумі 800 грн (3 500 грн х 22,81% : 100%).
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, на користь позивача з ОСОБА_1 підлягають також стягненню витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 552 грн 55 коп.
Керуючись статтями 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект центр» заборгованість:
- за договором № 3886888 від 03.10.2021 у розмірі 12 975 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 1875 грн; заборгованість за комісією 1100 грн;
- за договором № 102021981 від 10.10.2021 у розмірі 13 725 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 2625 грн; заборгованість за комісією 1100 грн;
- за договором № 75196467 від 29.08.2021 у розмірі 11 791 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору 1791грн.
Загальна сума заборгованості за кредитними договорами становить 38 491грн (тридцять вісім тисяч чотириста дев`ятсот одна гривня).
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 552 грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 800 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя