Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал», місце знаходження: Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул.Таранця, буд.20, до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 11.04.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено кредитний договір №384, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 4000,00грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,25% в день в перші 20 днів, 2,45% в день з 21 дня до дати повернення (від 890,25 до 894,25% річних), на строк 120 днів, тобто до 09.08.2024. Однак відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті процентів, у зв`язку з чим станом на 22.08.2025 утворилась заборгованість в загальній сумі 13 800,00грн., яка складається із заборгованості за кредитом 4000,00грн., заборгованості за відсотками 9800,00грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10 600,00грн.

Ухвалою суду від 05.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Романець С.В. в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю, просять вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а також про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки він є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим на це часом.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі Закон №675).

Суд встановив, що 11.04.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №384, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 4000,00грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,25% в день в перші 20 днів, 2,45% в день з 21 дня по дати повернення (від 890,25 до 894,25% річних), на строк 120 днів, тобто до 09.08.2024.

Вказаний кредитний договір укладений у письмовій формі, за допомогою електронного сервісу та підписаний сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною вказаного кредитного договору, позичальник/відповідач зобов`язаний був повернути кредит 09.08.2024 та сплачувати проценти за користування ним кожні 20 днів, загальна сума процентів за користування кредитом протягом визначеного строку - 11600,00грн.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 22.08.2025 становить 13 800,00грн., яка складається із заборгованості за кредитом 4000,00грн., заборгованості за процентами 9800,00грн.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Віва Капітал».

В даному випадку, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_1 повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач, діючи вільно, на власний розсуд, уклав з позивачем кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами у визначений законом спосіб. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору та його чинність, як і факт отримання кредитних коштів, користування ними, часткове їх повернення, визначений позивачем розмір заборгованості відповідач не оспорював. У зв`язку з цим, ці обставини в силу ст.82 ЦПК України не підлягають окремому доведенню.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та заперечень сторін, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає необхідним даний позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Крім того, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу.

На підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу в цій справі позивач надав суду копію договору про надання правової допомоги №01 від 02.01.2025, акт виконаних робіт від 31.07.2025, рахунок №30/30-01 від 30.07.2025, платіжну інструкцію №LK793/25 від 30.07.2025, які є належними та допустимими доказами.

Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі 10600,00грн.

Так, згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, § 268).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, згідно з Актом виконаних робіт від 31.07.2025 адвокатським бюро «Грушевський Ю.В.» надані позивачу ТОВ «ФК «Віва Капітал» такі послуги, витрачений на них час та вартість: 1) опрацювання кредитної справи боржника 0,5год., надання усної консультації 0,5год., опрацювання державних реєстрів з приводу майнового стану 1год., пошук контактів боржника, його місцезнаходження згідно відкритих джерел 1год., підготовка пропозицій дій відносно позичальника 0,5год., підготовка та направлення претензії 1год., здійснення телефонних дзвінків за відомими контактами 2год., підготовка та подання позовних матеріалів 2год., контроль ходу розгляду справи в суді на постійній основі до моменту прийняття рішення в суді першої інстанції, загальна вартість послуг становить 10 600,00грн.

При цьому, складена адвокатом позовна заява здебільшого містить цитування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, є типовою та шаблонною. До позовної заяви додані копії кредитного договору, розрахунок заборгованості, правоустановчі документи позивача та документи на підтвердження витрат на правничу допомогу. Інших документів в межах цієї справи адвокатом не складалось та не подавалось. Участі в судових засідання адвокат не приймав.

Оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, ціну позову, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, принципи верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 10 600,00грн. є завищеним та неспівмірними зі складністю справи, яка стосується стягнення кредитної заборгованості в розмірі 13800,00грн, законодавство та судова практика щодо якої є усталеною, з обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим на це часом. Суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги з витрачанням вказаного часу та визначеної вартості.

В даному випадку суд погоджується з доводами відповідача і його представника та вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00грн.

Керуючись ст.15,16,525,526,530,610,611,626-629,638,1048-1050,1054-1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,49,76-82,89,137,141,142,206,259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал», , місце знаходження: Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Таранця, буд.20, заборгованість за кредитним договором №384 від 11.04.2024 в загальному розмірі 13 800,00грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 1211,20грн., понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00грн., усього 18 011,20грн. (вісімнадцять тисяч одинадцять гривень 20 копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал», , місце знаходження: Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Таранця, буд.20, 50% судового збору в сумі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), сплаченого на рахунок UA0008514, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Хортиц./22030101, ЄРДПОУ 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, згідно з платіжною інструкцією №LK876/5 від 28.08.2025, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи №2/337/2424/2025 (ЄУН 337/4479/25).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

01.10.2025