Справа № 456/4705/25
Провадження № 6/456/60/2025
УХВАЛА

іменем України

25 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Дверій Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні №67855694 від 13.12.2021, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса № 41574 від 26.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив».

В обґрунтування заяви покликався на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебуває виконавче провадження № 67855694 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 41574 від 13.12.2021, про стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», яке змінювало своє найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпозика».

03.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 572/ФК-25, згідно з яким до нового кредитора перейшло право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № UP8330631 від 19.02.2020, в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора № U0509996, згідно з яким проводиться стягнення заборгованості за виконавчим документом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 41574 від 26.11.2021 у виконавчому провадженні АСВП № 67855694.

У зв`язку з цим на даний час ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» є дійсним кредитором за кредитним договором № UP8330631 та без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» клопотав про розгляд заяви за його відсутності.

Представник ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», боржник ОСОБА_1 та приватний виконавець Пиць А.А. в судове засідання не прибули, що за ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача його правонаступником.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2020 ОСОБА_1 (позичальник за договором) та ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»(кредитодавець за договором) уклали кредитний договір №UP8330631 (надалі - Договір). Проте позичальник не дотримувався визначеного кредитодавцем графіку повернення коштів, не сплачував заборгованість, що виникла, у зв`язку з чим ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» звернулося до нотаріуса з метою отримання виконавчого напису щодо примусового стягнення грошових коштів з боржника за кредитним договором.

26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на кредитному договорі № UP8330631 від 19.02.2020 вчинено виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером № 41574 про стягнення грошової суми в розмірі 24000,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» /а.с. 11/.

13.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 67855694 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. № 41574 від 13.12.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 24650,00 грн /а.с. 10 на звороті/.

03.04.2025 між ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»було укладено договір факторингу №572/ФК-25 /а.с. 6-8/.

ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» здійснило на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»оплату на виконання договору факторингу № 572/ФК-25 в розмірі 292884,49 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3261 від 03.04.2025 /а.с. 9/.

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 572/ФК-25 від 03.04.2025 ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №UP8330631 від 19.02.2020 /а.с. 9 на звороті/.

Таким чином, вищезазначене дає підстави для обґрунтованого висновку про перехід права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № UP8330631 від 19.02.2020 саме до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Їх можна поділити на три групи: а) «судові» - видані судами України, в тому числі на виконання судових рішень; - виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; - судові накази; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; б) «несудові» - видані іншими органами та посадовими особами як результат реалізації їх компетенції: - виконавчі написи нотаріусів; - посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; - постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; - постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; - рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; - рішення ЄСПЛ з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикцій органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; - рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року в справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року в справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 та від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 в справі № 183/4196/21 зазначено, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, так як саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що передання прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № UP8330631 від 19.02.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» за договором факторингу є правонаступництвом, то правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні ст. 3 Закону № 1404-VIII, отже, положення ст. 442 ЦПК України можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким відкрито.

Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло всіх прав кредитора, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що передання кредитором ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»своїх прав за договором факторингу № 572/ФК-25 є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки наявність «несудового» рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса, що віднесено до категорії «несудових» документів, які підлягають примусовому виконанню, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відтак суд дійшов висновку, що заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити та замінити стягувача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.09.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 25.09.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 30.09.2025.

Керуючись ст. 55, 442ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 17Б, офіс 503, ) у виконавчому провадженні № 67855694 про стягнення заборгованості за кредитним договором № UP8330631 від 19.02.2020 з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», відкритому 13.12.2021 на підставі виконавчого напису № 41574, вчиненого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2025 року.

Суддя Л.В.Гула