справа № 274/2956/25
провадження № 2/0274/1407/25
Рішення

Іменем України

01.10.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представників сторін Пасенко В.П., Вітіва В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "ЛАДА 2005", третя особа: ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки -

в с т а н о в и в :

30.04.2025 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пасенко В.П., в якій позивачка просить суд скасувати запис № 52205423 від 04.12.2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 за договором оренди виданим 01 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» та додатковою угодою серія і номер: б/н, виданою 08.09.2022 року, видавник: сторони: Фермерське господарство «ЛАДА 2005» та ОСОБА_2 , внесений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Пашинським Олегом Миколайовичем за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69841872 від 20.10.2023 року, змінений 29.08.2024 року за рішенням державного реєстратора Високівської сільської ради Богуша Олександра Васильовича, індексний номер рішення 75363663 з виправленнями, внесеними 10.10.2024 року державним реєстратором Високівської сільської ради Богуша Олександра Васильовича, індексний номер рішення 75485537.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 терміном 10 років, до 01.11.2024 року.

20.10.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладеного договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160.

Умовами договору оренди передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 27.03.2024 року позивачкою на адресу відповідача направлено лист-повідомлення про укладення 20.10. 2023 року договору дарування земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 та про відсутність в неї, як власника земельної ділянки, наміру продовжувати термін дії договору оренди.

В березні 2025 року позивачці стало відомо, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03.10.2024 року державним реєстратором Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Богушем О.В. внесено відомості про збільшення терміну оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 до 01.11.2034 року на підставі додаткової угоди до договору оренди від 08.09.2022 року, укладеної між ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» .

Так як під час укладення договору дарування земельної ділянки ОСОБА_2 нічого не повідомляла позивачці про наявність вищевказаної додаткової угоди, позивачка звернулась до ОСОБА_3 щодо підтвердження факту укладення додаткової угоди.

ОСОБА_3 заперечила факт підписання додаткової угоди та повідомила, що, крім договору оренди, ніяких документів вона з ФГ «ЛАДА 2005» не підписувала, її примірник договору оренди залишився в ФГ «ЛАДА 2005», так як його обіцяли повернути після державної реєстрації права оренди разом з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди, однак до даного часу не повернули, примірник додаткової угоди в неї також відсутній.

Таким чином, після отримання повідомлення від позивачки про відсутність наміру продовжувати термін дії договору оренди землі, ФГ «ЛАДА 2005», всупереч волі власника земельної ділянки, подало на реєстрацію додаткову угоду про збільшення терміну дії договору оренди до 20 років, яка не підписувалась попереднім власником земельної ділянки.

З метою досудового врегулювання спору 04.04.2025 року позивачка направила на адресу відповідача лист, до якого долучила два примірника додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, підписаних нею та два примірника Акту приймання - передачі земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 також підписаних нею. В даному листі вона просила відповідача повернути по одному примірнику кожного документа, підписані відповідачем, однак відповіді станом на 29.04. 2025 року не отримала.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 30).

19.05.2025 ФГ «ЛАДА 2005» подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначають, що позовні вимоги не визнають.

Вказують, що 01.11. 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 терміном 10 років, до 01.11.2024 року. На виконання якого було складено Акт приймання передачі земельної ділянки, Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.11.2014 року.

Згідно п.9 договору оренди землі від 01.11.2014 року орендна плата вноситься у формі та в розмірі 2319,32 грн. ФГ «ЛАДА 2005» своєчасно і в повному обсязі сплачувало орендну плату ОСОБА_2 , що зокрема підтверджується підписами ОСОБА_2 в графах відомості про виплату орендної плати за 2021-2022 роки. Зокрема, ФГ «ЛАДА 2005» виплатило, а ОСОБА_2 одержала 11.11.2021 року 14 000 грн., та 28.11.2022 року 14 000 грн., про, що особисто розписалась.

В подальшому ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» уклали додаткову угоду до договору оренди від 08.09.2022 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 року. Цим договором сторони прийшли до взаємної згоди поновити договір на новий строк 10 років з дня підписання цієї додаткової угоди до 2032 року. Доповнити договір новими пунктами та викласти їх в новій редакції. Усі інші пункти положення та умови договору залишаються незмінними, окрім викладених в додатковій угоді.

Пунктом 10 додаткової угоди збільшено розмір орендної плати до 10 000 грн. за один рік.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ФГ «ЛАДА 2005» зареєстроване речове право оренди земельної ділянки №52205423 від 04.12.201416:18:35 з наступною зміною строку дії державним реєстратором Богуш Олександром Васильовичем (Високівська сільська рада, Житомирська обл.), індексний номер рішення: 75363663, строк дії: 10 років змінено на строк дії: 20 р. дата закінчення дії: 01.11.2034.

Опис змін: Документи, подані для державної реєстрації: додано інший тип договору, додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 08.09.2022.

На виконання договору оренди ФГ «ЛАДА 2005» продовжувало своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, що підтверджується підписами ОСОБА_2 про одержання коштів у відомості про виплату орендної плати 14000 грн., за 2023 рік (18.12.2023 рік) і видатковим касовим ордером на 20 000 грн, за 2024 рік.

Як визнається позивачкою договір між ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» оренди земельної ділянки від 01.11.2014 року було укладено з волі ОСОБА_2 та особисто підписано.

Жодних листів повідомлень Фермерське господарство «ЛАДА 2005» до 2025 року від ОСОБА_2 та позивачки не одержувало, більше того, ОСОБА_2 особисто одержувала виплату орендної плати 18.12.2023 р і 09.11.2024 р, що підтверджує виконання додаткової угоди до договору оренди від 08.09.2022 року і приховування договору дарування.

Відповідно до інформаційної довідки № 42715946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо (дата, час формування: 15.05.2025) інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення які б орендувались ФГ «ЛАДА 2005» у ОСОБА_2 немає.

В свою чергу, ФГ «ЛАДА 2005» не одержувало до 2025 року від ОСОБА_2 чи позивачки повідомлень про зміну власника земельної ділянки. Опис вкладення долучений до позовної заяви датований квітнем 2025 року.

В квітні 2025 року після надходження запиту адвоката позивачки ОСОБА_4 адвокат Вітів В. А. в порядку надання професійної правової допомоги ФГ «ЛАДА 2005» з метою встановлення достовірних обставин справи звернувся до Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення почеркознавчого дослідження на предмет питання «Чи належить підпис в графі "Підписи сторін "Орендодавець" додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 року ОСОБА_2 ?"

Для дослідних зразків надано підписи ОСОБА_2 в договорі оренди землі від 01.11.2014 року, Акт приймання передачі земельної ділянки, Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.11.2014 року та прибутково касові ордера, розрахункова відомість.

За результатами звернення судовим експертом Тернопільського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок експертного дослідження№СЕ-19/120-25/5125-ПЧ від 07.05.2025.

За результатами експертного дослідження виявлено суттєві ознаки які утворюють індивідуальну сукупність достатніх ознак для позитивного висновку про те, що підпис в рядку "Орендодавець" у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 виконаний ОСОБА_2 .

Таким чином, за висновком експертного дослідження №СЕ-19/120-25/5125-ПЧ від 07.05.2025 підпис в графі орендодавець в додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 виконаний саме ОСОБА_2 .

Зважаючи на наведене вище, заперечення позивачки проти договору спростовуються, а та обставина, що ОСОБА_2 одержувала орендну плату та виконувала умови договору оренди унеможливлює визнання договору таким, що не існує.

Позивачка помилково вказує на незаконність реєстрації додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 року так як ФГ «ЛАДА 2005» здійснило не реєстрацію додаткової угоди, а змін до речового права на підставі укладеного і дійсного договору.

Додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 року є укладеною та породила зобов`язально правові відносини між належним власником ОСОБА_2 з 08.09.2022 року незалежно від волі ОСОБА_1 яка стала власником земельної ділянки тільки у 23.10.2023 р.

Зважаючи на відсутність доказів надсилання чи вручення ФГ «ЛАДА 2005» повідомлення про заміну власника земельної ділянки до 2025 року, в силу ч.2 ст.516 ЦК України ФГ «ЛАДА 2005» належним чином виконувало зобов`язання зі сплати орендної плати.

ФГ «ЛАДА 2005» розраховує на користування земельною ділянкою протягом всього терміну дії договору оренди та отримання доходів від своєї господарської діяльності.

За період користування ФГ «ЛАДА 2005» вносило добрива на покращення агрохімічної характеристики ґрунтів для збільшення родючості, здійснило необхідні заходи щодо планування сільськогосподарських робіт на весь термін оренди з метою забезпечення ефективного та цільового використання земельної ділянки.

Від так, зважаючи на відсутність будь-яких доказів на обґрунтування позовних вимог відсутні підстави для скасування речового права оренди (а.с.35-38).

15.07.2025 представником позивачки подано заяву про зміну підстав позову, в які зазначає, що подавши на реєстрацію додаткову угоду, відповідач порушив права позивачки на розпорядження належною їй земельною ділянкою, так як вона не надавала своєї згоди на зміну умов договору оренди.

Державний реєстратор під час вчинення реєстраційних дій на підставі додаткової угоди повинен був встановити наявність суперечностей між зареєстрованим за позивачкою правом власності на земельну ділянку площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, набуттям нею прав орендодавця за договором оренди і заявленими до реєстрації змінами до права оренди земельної ділянки, внесення яких відбувалося за додатковою угодою, підписаною особою, право власності якої на земельну ділянку припинилося.

Під час вчинення реєстраційних дій 29.08.2024 року майнові права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 перебували під арештом на підставі рішення приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. щодо обтяження речових прав на нерухоме майно від 07.06.2024 року.

Враховуючи наявність обтяження речового права права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, а також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації права оренди (внесення змін до раніше зареєстрованого права) на підставі п.п.5,6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Враховуючи, що додаткова угода не підписувалась ОСОБА_2 , була подана для вчинення реєстраційних дій після того, як ОСОБА_2 відчужила земельну ділянку, підстави для визнання її як правочину недійсною відсутні. Належним способом захисту прав та інтересів позивачки є скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, так як строк дії договору оренди закінчився 1 листопада 2024 року (а.с.146-155).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачки Пасенка В.П. про призначення судової технічної експертизи документів в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "ЛАДА 2005", третя особа: ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (а.с.179 - 180).

Протокольною ухвалою суду від 16.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_4 про залучення в якості третьої особи державного реєстратора Високівської сільської ради Богуша О.В. та закрито підготовче засідання у справі (а.см.177 - 178).

Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з"явилася, причину неявки суду не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.11.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 терміном 10 років, до 01.11.2024 року. На виконання якого було складено Акт приймання передачі земельної ділянки, Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.11.2014 року (а.с. 11, 40).

Згідно п.9 договору оренди землі від 01.11.2014 року орендна плата вноситься у формі та в розмірі 2319,32 грн. ФГ «ЛАДА 2005» своєчасно і в повному обсязі сплачувало орендну плату ОСОБА_2 що зокрема підтверджується підписами ОСОБА_2 в графах відомості про виплату орендної плати за 2021-2022 роки (а.с.11).

ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» уклали додаткову угоду до договору оренди від 08.09.2022 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 року. Цим договором сторони прийшли до взаємної згоди поновити договір на новий строк 10 років з дня підписання цієї додаткової угоди до 2032 року. Доповнити договір новими пунктами та викласти їх в новій редакції. Усі інші пункти положення та умови договору залишилися незмінними, окрім викладених в додатковій угоді.

Пунктом 10 додаткової угоди збільшено розмір орендної плати до 10 000 грн за один рік. Пунктом 14 додаткової угоди від 08.09.2022 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов чи розірвання договору (а.с. 13-14).

20.10.2023 року між ОСОБА_2 та позивачкою - ОСОБА_1 укладеного договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, що розташована на території Семенівської (Терехівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Реєстровий номер 1753 (а.с.10).

ФГ «ЛАДА 2005» виплатило, а ОСОБА_2 одержала 11.11.2021 року 14 000 грн., та 28.11.2022 року 14 000 грн (а.с.51-54)

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ФГ «ЛАДА 2005» зареєстроване речове право оренди земельної ділянки №52205423 від 04.12.201416:18:35 з наступною зміною строку дії державним реєстратором Богуш Олександром Васильовичем (Високівська сільська рада, Житомирська обл.), індексний номер рішення: 75363663, строк дії: 10 років змінено на строк дії: 20 р. дата закінчення дії: 01.11.2034. Опис змін: Документи, подані для державної реєстрації: додано інший тип договору, додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 08.09.2022 (а.с.15-17).

Згідно листа-повідомлення від 27.03.2024 ОСОБА_1 на ім"я ФГ «ЛАДА 2005», остання повідомила, що вона, як новий власник земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, не буде продовжувати дію договору оренди земельної ділянки (а.с.22).

З метою досудового врегулювання спору 04.04.2025 року позивачка ОСОБА_1 направила на адресу відповідача лист, до якого долучила два примірника додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, підписаних позивачкою та два примірника Акту приймання - передачі земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 також підписаних нею. В даному листі позивачка просила відповідача повернути по одному примірнику кожного документа, підписані відповідачем, однак відповіді не отримала (а.с.20 - 21).

Згідно повідомлення ФГ «ЛАДА 2005» на адвокатський запит сторони позивача, ОСОБА_2 дійсно 01.11.2014 уклала з ФГ «ЛАДА 2005» договір оренди землі щодо передачі в оренду земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0160, площею 2,7203 га. ОСОБА_2 справно одержує орендну плату, а ФГ «ЛАДА 2005» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. 08.09.2022 ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.11.2014 (а.с.25).

Відповідно до висновку експертного дослідження №СЕ-19/120-25/5125-ПЧ від 07.05.2025, виконаного Тернопільським НДЕКЦ на замовлення представника відповідача ОСОБА_5 підпис в графі "Орендодавець " в додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі від 08.09.2022 виконаний саме ОСОБА_2 (а.с. 43-47).

Відповідно до інформаційної довідки № 42715946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо (дата, час формування: 15.05.2025) інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення які б орендувались ФГ «ЛАДА 2005» у ОСОБА_2 немає (а.с. 118).

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. про зняття арешту з майна від 12.03.2025 ВП №74677319, приватним нотаріусом знято арешт з майнових прав оренди земельних ділянок сільського господарського призначення, зокрема, земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0160, що належить ФГ «ЛАДА 2005» (а.с.170 - 171).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Разом з тим повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України (тут і далі у редакції, чинній на момент укладення договору оренди ) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У частинах першій та другій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом України " Про оренду землі" ( Закон № 161-XIV), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV).

Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.

У частині першій статті 14 Закону № 161-XIV (у редакції на момент укладення договорів оренди) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

05 грудня 2019 року Законом України № 340-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності 16 січня 2020 року (далі Закон № 340-IX), частину першу статті 14 Закону № 161-XIV викладено в дещо іншій редакції: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди ) були:

1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

2) строк дії договору оренди;

3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду

5) умови збереження стану об`єкта оренди;

6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини;

10) відповідальність сторін;

11) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону було підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі могли бути зазначені інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац третій частини першої статті 15 доповнено умовою про дату укладання договору оренди.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (частина перша статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на момент укладення договору оренди).

05 грудня 2019 року Законом № 340-IX частину першу статті 19 Закону № 161-XIV доповнено вимогою, що дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Можна зробити висновок, що на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі.

На час укладення договору оренди стаття 6 Закону № 161-XIV передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 17 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на час укладення договору оренди ) передача об`єкта оренди орендарю здійснювалася орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Стаття 17 Закону № 161-XIV (у редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 191-VIII) передбачає, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

05 грудня 2019 року Законом № 340-IX частину першу статті 19 Закону № 161-XIV доповнено нормою про те, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), оскільки моменти укладення договору оренди землі та набрання ним чинності збігалися, то моментом укладення договору оренди землі на час дії частини третьої статті 640 ЦК України (до 01 січня 2013 року) вважалася саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі іншого релевантного вирішення спорів щодо договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року.

У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.

Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря отримати право на користування земельною ділянкою.

Зареєстроване право оренди землі є речовим правом.

05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац другий частини другої статті 25 Закону № 161-XIV доповнено умовою, що орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Тобто використання земельної ділянки неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього.

Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 зробив такі висновки.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону № 1952-IV.

За частиною п`ятою статті 6 Закону № 161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі.

Разом з тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Окільки зареєстроване право оренди землі є речовим правом, то і способи захисту такого права можуть бути такими, що притаманні речовим правам.

У відносинах оренди визнається право орендаря на абсолютний захист від порушення його права на орендоване майно третіми особами; на збереження сили договору оренди при переході права власності на орендоване майно до іншої особи (право слідування).

У статті 27 Закону № 161-XIV як у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи у судах передбачалося, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті)

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина десята статті 33 зазначеного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі на підставі закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду "орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), від 22 вересня 2020 року у справа № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) та 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Як встановлено судом 01.11.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 терміном 10 років, до 01.11.2024 року.

ОСОБА_2 та ФГ «ЛАДА 2005» уклали додаткову угоду до договору оренди від 08.09.2022 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 року. Цим договором сторони прийшли до взаємної згоди поновити договір на новий строк 10 років з дня підписання цієї додаткової угоди до 2032 року. Доповнили договір новими пунктами та викласти їх в новій редакції. Усі інші пункти положення та умови договору залишилися незмінними, окрім викладених в додатковій угоді.

Пунктом 10 додаткової угоди збільшено розмір орендної плати до 10 000 грн за один рік. Пунктом 14 додаткової угоди від 08.09.2022 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов чи розірвання договору.

Враховуючи вище наведене суд не погоджується з доводами представника позивачки ОСОБА_4 про те, що з оскільки 20.10.2023 року позивачка набула права орендодавця за договором оренди, в тому числі і право укладання додаткових угод до даного договору, тому підписання додаткової угоди повинно відбуватися за згодою позивачки, оскільки додаткова угода була підписана між відповідачем та ОСОБА_2 08.09.2022 року ( в момент дії договору оренди - до 01.11.2024 року), а право власності позивачка отримала 20.10.2023 року, тому згода позивачки на підписання додаткової угоди не потребувалася, оскільки станом на 08.09.2022 року земельна ділянка, яка була передана в оренду ФГ " ЛАДА 2005 " належала ОСОБА_2 . Подавши на реєстрацію додаткову угоду відповідач не порушував права позивачки - реєстрація змін відбувалася в момент дії чинного договору оренди земельної ділянки ( 29.08.2024 року та 10.10.2025 року) та в момент чинної додаткової угоди, підписаної між ОСОБА_2 та ФГ " ЛАДА 2005 ".

Доказів того, що на додатковій угоді від 08.09.2022 року відсутній підпис ОСОБА_2 , підпис вчинений від імені ОСОБА_2 їй не належить, в порушення вимог ст. 12,76-81 ЦПК України стороною позивачки суду не надано, під час розгляду справи третя особа ОСОБА_2 відмовилася надавати як вільні зразки її підпису для проведення судово - почеркознавчої експертизи, так і експериментальні зразки її підпису.

Як зазначає представник позивачки під час вчинення реєстраційних дій 29.08.2024 року майнові права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 перебували під арештом на підставі рішення приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. щодо обтяження речових прав на нерухоме майно від 07.06.2024 року, враховуючи наявність обтяження речового права права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160, а також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації права оренди ( внесення змін до раніше зареєстрованого права).

Суд звертає увагу сторони позивачки про те, що наявність обтяження речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 станом на 29.08.2024 року та 10.10.2024 року не порушувало її права, протилежного суду не надано, крім того згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С.від 12.03.2025 року арешт з майнових прав на оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення знятий ( а.с. 169 -171).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст. 76 ЦПК України).

Як передбачено ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення зазначених вимог ЦПК України стороною позивачки не надано суду належних доказів того, що наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 52205423 від 04.12.2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,7203 га, кадастровий номер :03:000:0160 за договором оренди виданим 01 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та ФГ "Лада 2005»" та додатковою угодою серія і номер: б/н, виданою 08.09.2022 року, видавник: сторони: Фермерське господарство «Лада 2005» та ОСОБА_2 , внесений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Пашинським Олегом Миколайовичем за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69841872 від 20.10.2023 року, змінений 29.08.2024 року за рішенням державного реєстратора Високівської сільської ради Богуша Олександра Васильовича, індексний номер рішення 75363663 з виправленнями, внесеними 10.10.2024 року державним реєстратором Високівської сільської ради Богуша Олександра Васильовича, індексний номер рішення 75485537 порушує права позивачки, тому суд враховуючи вище наведене приходить до висновку про відмову за задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів ( ч. 6 ст. 139 ЦПК України).

Як передбачено ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, понесені ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору - покласти на позивачку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФГ " ЛАДА 2005" витрати на експертне дослідження в сумі 4278,72 грн. ( а.с. 109).

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,258,263-265,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Лада 2005", третя особа: ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ) на користь Фермерського господарства " ЛАДА 2005" ( 6, адреса: Житомирська область, Бердичівський район, с. Терехове, вул. Джозефа Конрада, 1) понесені витрати на експертне дослідження в сумі 4278,72 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 жовтня 2025 року

Суддя Т.М. Вдовиченко