Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/4146/24
Номер провадження: 2-о/511/38/25
30 липня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
секретаря судового засідання - Кіндракевич В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Роздільнянська міська ради Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що заповіт, складений ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Янівка Любашівського району Одеської області, що проживав в с.Новий Гребеник Роздільнянського району Одеської області, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Т.М.Каменських, зареєстрований в реєстрі за №28, яким заповідач заповів заявнику - ОСОБА_1 , все своє майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 65 років помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: с.Гребеник Роздільнянського району Одеської області, а проживав (в тому числі на день смерті) за адресою: с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області. Зі слів ОСОБА_3 одружений він не був, будь-кого з родичів не мав, хворів на різні хвороби, тому батько заявника - ОСОБА_4 запропонував йому проживати в будинку батька, який розташований в с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області та доглядати за будинком. За час проживання ОСОБА_3 в цьому будинку заявник часто приїзжав до будинку та допомагав йому. Разом з спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області.
В лютому 2024 року від посадових осіб Чобручанського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області заявнику стало відомо, що 21.04.2006 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Т.М.Каменських, яким на випарок смерті заповів заявнику - ОСОБА_1 все своє майно.
23.04.2024 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області по справі №511/923/24 заявнику було визначено додатковий строк для прийняття у встановленому порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
У встановленому порядку після визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини заявник звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу К.Л.Курако з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 нотаріусом заведено спадкову справу. Однак при вивченні документів нотаріусом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 01.06.2007 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3 прізвище померлого зазначено ОСОБА_5 ійник, а в при складанні заповіту прізвище заповідача зазначено ОСОБА_5 ейник. Зазначена обставина не дає нотаріусу безспірно встановити належність спадкодавцю заповіту щодо майна, щодо якого спадкодавець зробив розпорядження на випадок смерті.
Оскільки на даний час, після смерті ОСОБА_3 , внести зміни в заповіт є неможливим, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності документу, так як позасудово зазначене питання вирішити не можливо.
Ухвалою Роздільнянського районого суду Одеської області від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, витребувано у приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. належним чином завірену копію спадкової справи №82/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав заяву на адресу суду, в якій просив заявлені вимоги задовольнити та проводити розгляд справи без його участі.
Представник заінтересованої особи Роздільнянської міської ради Одеської області в судове засідання не прибув, надав заяву на адресу суду, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечував проти задоволення заявлених вимог.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст.293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За положеннями ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Частиною 1 ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
За положеннями ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.
Відповідності до п.1 ч.2 ст.37 Закону України "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти.
За положеннями п. 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. №22/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції №33/5 від 07.04.2005, яка була чинною на час посвідчення заповіту), посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.
21.04.2006 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Т.М.Каменських, зареєстрований в реєстрі за №28, яким на випарок смерті заповів ОСОБА_1 все своє майно.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ОД №0090518 від 19.01.1998 року. Зазначений Сертифікат у встановленому порядку зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250.
Відповідно до виписки із погосподарської книги №67 від 20.03.2024 року виданої Чобручанським старостинським округом Роздільнянської міської ради Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . По день смерті ОСОБА_3 проживав один.
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року по справі №511/923/24 враховуючи факт смерті ОСОБА_3 , наявність належного йому майнового права та заповіт від 21.04.2006 року, заявнику ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для прийняття у встановленому порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Листом приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. за №300/02-14 від 19.06.2024 року, заявнику було повідомлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 01.06.2007 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3 прізвище померлого зазначено ОСОБА_5 ійник, а в при складанні заповіту прізвище заповідача зазначено ОСОБА_5 ейник. У зв`язку із зазначеними розбіжностями, заявнику було рекомендовано звернутись до суду з питанням встановлення, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , дійсно є заповідачем по Заповіту, посвідченого секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області 21.04.2006 року, за реєстровим номером 28.

При дослідженні копії спадкової справи №82/2024, заведеної 18.06.2024 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ніхто, окрім ОСОБА_1 , з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , не звертався.

У п.71 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Разом з тим, потреба виправити допущену в минулому помилку не повинна непропорційним чином утручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд також враховує висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.03.2021 року справа №692/1164/18 провадження №61-14767св20. Згідно вказаної постанови, розбіжності щодо прізвища, імені та батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть та в заповіті на переконання суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви. Хоча заповіт містить технічні помилки, але вказаним правочином було оформлено дійсне волевиявлення спадкодавця на розпорядження належним йому майном на випадок його смерті у присутності уповноваженої на вчинення відповідних нотаріальних дій особи, яка засвідчила заповіт, та при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, секретар сільської радив становила особу заповідача, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1241,1307 ЦК України та посвідчила особистий підпис на заповіті. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно достатті 1255 ЦК України. Наявність технічних помилок не спростовує волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.

Окрім того, наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 522/904/16-ц та від 3 липня 2019 р. у справі № 725/2412/15-ц).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що будь-яка особа оспорює дійсний заповіт чи є інші спадкоємці за заповітом, чи за законом.

Вказане дає можливість дійти висновку, що різне написання прізвища спадкодавця зумовлено допущеними орфографічними помилками, що в сукупності з іншими доказами дозволяє встановити факт належності заповіту, який посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Т.М.Каменських, зареєстрований в реєстрі за №28. - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, 81, 259, 263- 265, 294, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що заповіт, складений ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Янівка Любашівського району Одеської області, що проживав в с.Новий Гребеник Роздільнянського району Одеської області, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Т.М.Каменських, зареєстрований в реєстрі за №28, яким заповідач заповів ОСОБА_1 , все своє майно, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Бобровська