Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Рядчої Т.І.,

секретарів судового засідання Рожок О.В., Дємєнтьєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко Алла Михайлівна, про визнання договору дарування удаваним,

в с т а н о в и в :

Адвокат Веріковська Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко Алла Михайлівна, про визнання договору дарування удаваним.

В обґрунтування вимог адвокат зазначила, що 12.07.2010 року, ОСОБА_6 уклала із своєю сестрою ОСОБА_2 , відповідачем по справі, договір дарування належної їй 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці, наданій у користування, площею 743,0 кв.м., кадастровий номер :05:092:0011. Даний договір дарування був укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 дарувальниками, як власниками по 1/4 вказаного будинку та ОСОБА_2 обдарованою.

З метою зменшення навантаження та розміру сплати податків, вказаний правочин був оформлений договором дарування, однак позивачкою отримані від її матері - ОСОБА_3 , та відповідачки ОСОБА_2 за вказану частку гроші в загальному розмірі 20 800 Євро (двадцять тисяч вісімсот євро), які позивачкою були витрачені на ремонт будинку АДРЕСА_2 . Отже, був вчинений договір дарування, який в дійсності був прихованим договором купівлі-продажу.

Просить суд визнати договір дарування в частині дарування ОСОБА_8 обдарованій ОСОБА_2 належної їй 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд на земельній ділянці, площею 743,0 кв.м., кадастровий номер :05:092:0011, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 12.07.2010 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко А.М., зареєстрований в реєстрі за №2-830 - удаваним., а в іншій частині договір дарування залишити без змін. Визнати укладеним 12.07.2010 року договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, який знаходиться на земельній ділянці площею 743,0 кв.м., кадастровий номер :05:092:0011 за адресою: АДРЕСА_1 , де продавець ОСОБА_1 продала, а покупець ОСОБА_2 купила частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд на земельній ділянці, площею 743,0 кв.м., кадастровий номер :05:092:0011 за адресою: в АДРЕСА_1 , вартістю 20800 євро, що еквівалентно станом на момент укладання договору 12.07.2010 за курсом НБУ (1 євро 9.988 грн.) 207 750,40 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2025 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.08.2025 року залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_5 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2025 року - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 до суду надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що позов підтримує, оскільки наразі виникли суперечки з приводу спадкового майна.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що позивачка її сестра, отримала кошти за належну їй 1/4 частину житлового будинку за адресою: в АДРЕСА_1 , яку вона отримала після смерті батька, але просила застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, підтвердили, що позивачка отримала кошти за подаровану нею частину батьківського будинку, на той час претензій ні в кого не було.

Треті особи ОСОБА_5 та державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Крамаренко Алла Михайлівна в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

12.07.2010 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_9 , з однієї сторони, іменовані далі як Дарувальники, та ОСОБА_2 , з другої сторони, іменованої далі як Обдарований, укладено договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко А.М., зареєстрований в реєстрі за №2-830. За цим договором Дарувальники передали, а Обдарований прийняла у дар належні Дарувальникам на праві приватної власності 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці, наданій у користування, площею 743,0 кв.м., кадастровий номер :05:092:0011.

Відповідно до п.3 Договору вказані 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд належать ОСОБА_10 в розмірі по 1/4 частці кожній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 14.11.2003 року, зареєстрованого Херсонським БТІ за реєстровим №562.

Згідно рішення Херсонського міського суду Херсонської області прізвище ОСОБА_7 змінено на дошлюбне ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що незважаючи на те, що в п.1 Договору дарування зазначено, що майно передано безоплатно, позивачка отримала за належну їй 1/4 частину будинку 20800 євро, що еквівалентно станом на момент укладання договору 12.07.2010 за курсом НБУ (1 євро 9.988 грн.) 207 750,40 грн. Так, відповідачка ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що були сторонами договору Дарування, підтвердили в своїх заявах, наданих до суду, факт передачі грошей за частину будинку позивачці. Наразі між сторонами виник спір про спадщину.

Стаття 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Частиною другою статті 719 ЦК України передбачено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень статті 202 ЦК України під правочином розуміються дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Тлумачення змісту статті 235 ЦК України свідчить, що удаваним є правочин, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Тобто сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий прихований, від якого вони очікують правових наслідків.

У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16 зроблено правовий висновок, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц.

Суд встановив, що позивач отримала кошти за 1/4 частину будинку за договором дарування від 12.07.2010, яка в силу пункту 2 частини 1 статті 57 СК України є особистою власністю подружжя. Тому є всі підстави вважати, що укладено договір купівлі-продажу майна, а договір дарування є удаваним.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 1 с. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Пунктом 5 ч. 2 даної статті визначено, що до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

Враховуючи, що позивачка знала, що її право порушено в день укладання договору 12.07.2010 року, у позові слід відмовити, оскільки сплив строк позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 206, 259, 264, 263-265 ЦПК України, статтями 6,11,12,202, 203, 235, 256, 257, 627,638,655,717,719, 728 ЦК України, статтею 57 СК України, суд

в и р і ш и в :

У позові адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко Алла Михайлівна, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Представник позивача: ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 (адреса АДРЕСА_3 )

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко Алла Михайлівна

СуддяТ. І. Рядча