УХВАЛА

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 715/2687/23

провадження № 61-12023ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Козлова Наталія Володимирівна, Акціонерне товариство «Альфа Банк», Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертна компанія», про витребування майна із чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 715/2687/23.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною оцінку майна (висновок) ТОВ «Незалежна експертна компанія» про вартість майна від 17 липня 2019 року (оцінювач

ОСОБА_3 ) без номеру, а саме про вартість квартири по АДРЕСА_1 в розмірі 482 366 грн.

Витребувано у АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 кв. м, у тому числі житловою площею 28,9 кв. м. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня

2024 року в частині задоволених вимог ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8 845,89 грн.

У касаційній скарзі заявниця просить скасувати постанову апеляційного суду, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) сформульовано правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За змістом пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про витребування майна визначається вартістю такого майна.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2023 року - 2 684 гривні.

Отже судовий збір за подану ОСОБА_1 касаційну скаргу має розраховуватися за одну немайнову вимогу про визнання незаконним висновку в сумі 2 147,20 грн (із розрахунку 2 684 грн х 0,4 х 200%), а також за майнову вимогу про витребування квартири (із розрахунку ЦП х 1% х 200%, де ЦП - вартість спірної квартири).

У розпорядженні Верховного Суду наразі відсутні відомості про вартість спірного майна, а заявниця не погоджується із вартістю квартири, визначеної оспорюваною оцінкою в сумі 482 366 грн, вважаючи її заниженою.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Заявниця посилається на те, що звільнена від сплати судового збору як споживач на підставі положень частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Водночас у правовідносинах, які виникли з договору іпотеки, іпотекодавець (майновий поручитель) не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», і на нього не поширюються положення частини третьої статті 22 цього Закону щодо звільнення від сплати судового збору.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги з урахуванням ціни позову (вартості спірного нерухомого майна) та роз`яснень, викладених в цій ухвалі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 715/2687/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович