Справа № 523/4930/25
Провадження №2/523/3503/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі цивільну справу за позовом Комунальногонекомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

УСТАНОВИВ:

26 березня 2025 року до суду надійшла позовна заява КНП «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її особистий рахунок.

В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що малолітня ОСОБА_2 є донькою відповідачки, за заявою якої була влаштована у будинок дитини строком на 6 місяців через скрутне матеріальне становище. За час перебування дитини у закладі відповідачка її не навідувала, не телефонувала, здоров`ям доньки не цікавилася, матеріальну допомогу не надавала, після закінчення шестимісячного строку дитину не забрала.

28 березня 2025 року після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

10 червня 2025 року закрито підготовче провадження.

Сторони в засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Представниця позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідачка про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається такою, що повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями не зверталася.

Третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у судове засідання участь свого представника не забезпечила, у матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутності представника та прийняття рішення з урахуванням інтересів дитини.

Оскільки відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 130 від 30 січня 2024 року, складений Пересипським (Суворовським) відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

За заявою відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради строком на 6 місяців у зв`язку з тяжким матеріальним становищем (наказ КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» ОМР від 03.01.2024 № 1).

Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 21.03.2024 року № 9 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

За інформацією Центру соціальних служб Одеської міської ради від 01.11.2024 № 04/01-3642 під час виходу 16 жовтня 2024 року фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР в Пересипському районі для проведення оцінки потреб сім`ї/особи матері ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , відповідачка від складання акту оцінки потреб сім`ї/особи відмовилась, оскільки планує найближчим часом виїжджати за межі міста, ймовірно до Хмельницької області, точної адреси не надала.

При повторному виході 29 жовтня 2024 року за вказаною адресою двері не відчинили, на залишені запрошення до відділу відповідачка не з`являлася, тому оцінку потреб сім`ї не здійснено, родина під соціальним супроводом не перебуває.

Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у закладі з 03.01.2024 до теперішнього часу. Мати дитини із заявою щодо продовження терміну перебування доньки у будинку дитини не зверталася. За весь цей час ОСОБА_1 жодного разу не відвідувала свою доньку, не телефонувала, не цікавилася станом здоров`я та долею дитини, матеріальної допомоги не надавала, із клопотаннями про повернення своєї доньки не зверталась, жодних документів, які б підтверджували її участь у вихованні дитини не надавала.

Пересипська районна адміністрація як орган опіки та піклування 27 січня 2025 року надала висновок № 01-05-3/31 вх про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_2 .

У ході розгляду документів орган опіки та піклування установив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку Служби у справах дітей Одеської міської ради з 17.10.2013 до 14.01.2019, як дитина, яка проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, та з 14.01.2019 до 18.05.2020 - перебувала на обліку як дитина, позбавлена батьківського піклування.

З 14 серпня 2009 року відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_2 на території м. Одеси - відсутня.

21 березня 2024 року ОСОБА_2 поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

За відомостями управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ОСОБА_1 в управлінні на обліку не перебуває та не отримує ніяких видів державної соціальної допомоги на малолітню ОСОБА_2 .

Малолітня ОСОБА_2 має рідних сестер: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває справа № 523/20266/23 про відібрання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.

Відповідачка ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей (справа № 523/19828/23).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.10.2024 встановлено, що відповідачкою не створені належні умови для проживання та розвитку дитини.

У зв`язку з цим Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради ухвалила висновок, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що мати свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Натомість дитина, перебуваючи в державному закладі, отримує належний догляд, медичне обстеження, при необхідності лікування, нею займаються, навчають та розвивають.

Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Нормами ч.6 ст.19 СК України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності, тому погоджується з наданим висновком.

Відповідно до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що матеріалами справи безперечно підтверджено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки і на цих підставах повинна бути позбавлена батьківських прав.

Однак, разом з тим позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 193 СК України).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та стягнення з неї аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2025 року.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 1211,20 грн щодо вимог матеріального характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 353-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

ПозовКомунального некомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 березня 2025 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , на її користь на особистий рахунок.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 26 вересня 2025 року.

Суддя