КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1842/20
Провадження № 2/488/64/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення, -

Встановив:

Позивач - МКП Миколаївводоканал звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, у тому числі, і відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 20, 21 Правил, ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, ст. 68 ЖК України, на споживачів послуг з водопостачання та водовідведення покладено обов`язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Відповідачі не виконували свої обов`язки, передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим станом на 15.10.2019 року утворилась заборгованість в сумі 9634,41 грн.

Відповідачам повідомлялось про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, однак вони у добровільному порядку заборгованість не погасили, через що позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 року дана цивільна справа була передана до провадження судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 02.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження.

20.11.2020 року відповідачка ОСОБА_1 надала відзив, у якому заперечувала проти позову, просила відмовити у задоволенні позовних вимог до неї. Відзив вмотивовано тим, що квартира АДРЕСА_2 була придбана її колишнім чоловіком - відповідачем ОСОБА_2 за гроші, які він отримав за кредитним договором. Договір купівлі продажу зазначеної квартири було укладено 28.12.2007 року та оформлено на ім`я ОСОБА_2 .

Вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 07.11.2014 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва. Після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_2 не проводили поділ майна, квартира перебувала у власності колишнього чоловіка, тобто саме він розпоряджався та користувався майном.

Відповідачка також зазначила, що у вказаній квартирі вона не проживає з вересня 2011 року, так як з цього часу вона проживає разом з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 . У 2017 році у них народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка перебувала на обліку у жіночій консультації, у зв`язку з вагітністю, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , що підтверджується обмінною картою, медичною карткою. Навчалась у Національному університеті кораблебудування ім. адмірала Макарова, строк навчання з 01.09.2012 року по 31.01.2015 року. При укладенні двостороннього договору про навчання зазначала адресу свого проживання - АДРЕСА_4 . Старший син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2013 року навчався у Миколаївський загальноосвітній школі 1-111 ступенів № 48. У документах, які подавались до школи, зазначалась адреса проживання сім`ї: АДРЕСА_3 .

У 2017 році відповідачка придбала житло та разом з дітьми з 30.05.2017 року переїхала жити до власного будинку АДРЕСА_5 та з цього часу мешкає за зазначеною адресою та сплачує комунальні платежі.

Крім цього, відповідачка зазначила про пропущення позивачем позовної давності за даними вимогами.

25.11.2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 в період виникнення заборгованості була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До МКП "Миколаївводоканал" із заявою про зміну місця проживання у зв`язку з тим, що вона не користувається послугами з водопостачання та водовідведення, вона не зверталася. Прилади обліку води в квартирі не встановлені, пільги, субсідії не надавались, тому нарахування за надані послуги здійснювалося виходячи із норм споживання 6/5,85 куб.м. на одну людину на місяць. Щодо доводів відповідача про пропуск позовної давності представник позивача зазначив, що 05.11.2019 року звертався до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості, і 24.12.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було видано відповідний судовий наказ. Однак 16.04.2020 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, за заявою ОСОБА_1 цей судовий наказ скасовано, через що він був змушений звернутися до суду в порядку позовного провадження, із даним позовом. Зазначені обставини, на думку представника позивача, свідчать про переривання перебігу строку позовної давності.

09.02.2021 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідачка зазначає, що вона не проживає у квартирі з часу розірвання шлюбу, і факт її реєстрації за вказаною адресою не підтверджує факту користування послугами з водопостачання та водовідведення. Законодавство не забороняє вільного вибору місця проживання. Також вона зазначила, що згідно розрахунку заборгованості остання сплата за послугу відбулася 15.10.2015 року, а позивач звернувся до суду 05.11.2019 року, тобто після сплину 4 років 1 місяця, з пропуском строку позовної давності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації 24 лютого 2022 року Указом Президента Украі?ни № 64/2022 по всій? території? Украі?ни введено воєнний стан. Введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства.

Суддя ОСОБА_3 не відправляла правосуддя з 10.03.2022 року та наказом голови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023 року суддя ОСОБА_3 звільнена у відставку та відрахована зі штату суду з 11.04.2023 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 року дана цивільна справа була передана до провадження судді Селіщевої Л.І.

Ухвалою від 11.05.2023 року суддею Селіщевою Л.І. цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання сторони по справі не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" житлово - комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповіднодо ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою.

Судовим розглядом встановлено, що МКП "Миколаївводоканал" надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою було оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідачі свій обов`язок щодо своєчасної і в повному обсязі сплати за послуги з водопостачання та водовідведення виконували не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 15.10.2019 року у розмірі 9634,41 грн.

Нарахування за надані послуги відбувалося відповідно до норм, затверджених рішеннями Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 року та № 592 від 14.07.2017 року, а саме згідно благоустрою помешкання, за нормою 6/5,85 куб.м. на одну людину на місяць. Прилади обліку води в квартирі боржників не встановлені, пільги та субсидії не надавались.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3342.

Відповідно до довідки Ф-3 за вих. № 5483 від 18.11.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачка ОСОБА_1 та син - ОСОБА_6 , 2007 р.н. Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 21.10.2019 року за вказаною адресою зареєстрована відповідачка ОСОБА_1 .

Також встановлено, що відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року відповідачами не надавалось до позивача заяв та підтверджувальних документів з питання тимчасової відсутності або заяв на опломбування запірних вентилів у квартирі, не надходило заяв щодо припинення користування послугами, скарг чи претензій також від відповідачів для здійснення перерахунку вартості послуг за період її неподання, надання невідповідної якості не надходило.

Належних доказів на підтвердження факту непроживання за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно неспоживання послуг з водопостачання та водовідведення, в період утворення заборгованості відповідачами суду не надано.

Також судовим розглядом встановлено, що 05.11.2019 року позивач звертався до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. 24.12.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва був виданий судовий наказ № 488/4438/19, і 16.04.2020 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва за заявою ОСОБА_1 судовий наказ скасовано.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Враховуючи, що відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість за спожиті послуги в добровільному порядку не відшкодовано, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними.

Доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду, відповідачі суду не представили.

Щодо заяви відповідачки ОСОБА_1 про застосування позовної давності, з цього приводу суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження №61-21807св19.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів, то строк позовної давності обчислюється щодо кожної окремої частини або періодичного платежу. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 р. у справі № 6-2170цс16 та у постанові Верховного Суду України від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц.

Пунктом 18 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Виходячи із такого, позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилась станом на 15.10.2019 року.

Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що останній платіж з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення проведено 10.02.2015 року, до суду із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся лише 05.11.2019 року, а з даним позовом - 26.06.2020 року, тобто поза межами позовної давності, що за наявності відповідної заяви відповідачки, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через пропуск позовної давності.

На підставі ст. 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються понесені ним судові витрати через те, що суд відмовив йому у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позову Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал, місцезнаходження: 54055 м. Миколаїв, вул. Погранична 161, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя Л.І. Селіщева