КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 370/2550/23 Головуючий у суді першої інстанції -Білоцька Л.В.
Номер провадження № 22-з/824/1289/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

30 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А.(суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником Герасименком Марком Валерійовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Білоцької Л.В., у селищі Макарів, у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання особистої приватної власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання особистої приватної власності на майно - задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя - задоволено. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступне майно: - автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації транспортного засобу - 20 серпня 2019 року; - автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , дата реєстрації транспортного засобу - 07 листопада 2019 року; - причіп КУПАВА 81326В, дата реєстрації транспортного засобу - 08 квітня 2021 року; - причіп КНОТТ71Т, дата реєстрації транспортного засобу - 09 квітня 2021 року; - земельну ділянку з кадастровим номером :00:016:0088 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), площею 0.071 га; - житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 293 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :00:016:0088.

Здійснено поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на наступне майно: - автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації транспортного засобу - 20 серпня 2019 року; - причіп КУПАВА 81326В, дата реєстрації транспортного засобу - 08 квітня 2021 року; - причіп КНОТТ71Т, дата реєстрації транспортного засобу - 09 квітня 2021 року; 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:016:0088 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), площею 0.071 га; 1/2 частину житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 293 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :00:016:0088.

Припинено право спільної власності ОСОБА_4 на наступне майно: - автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації транспортного засобу - 20 серпня 2019 року; - причіп КУПАВА 81326В, дата реєстрації транспортного засобу - 08 квітня 2021 року; - причіп КНОТТ71Т, дата реєстрації транспортного засобу - 09 квітня 2021 року.

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 229 161, 00 грн в рахунок припинення її права власності на 1/2 частку спільного майна, право спільної власності на яке припинено. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 за первісним позовом - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 710, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 2 291,61 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року дану справу було направлено до суду першої інстанції для ухвалення у справі додаткового рішення.

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права приватної власності на автомобіль Mazda 3, легковий хетчбек-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1560 куб. см, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , дата реєстрації транспортного засобу - 07 листопада 2019 року - залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року скасовано, та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання особистої приватної власності на майно задовольнити частково. Визнано право особистої приватної власності ОСОБА_1 на: житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 293 кв.м., та земельну ділянку з кадастровим номером :00:016:0088 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), площею 0.071 га на якій він розташований; автомобіль Volkswagen Transporter, пасажирський - В, об`єм двигуна 2461, колір - білий, VIN-код НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску - 2006, дата реєстрації транспортного засобу - 20 серпня 2019 року; автомобіль Mazda 3,легковий хетчбек-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1560 куб. см, VIN- код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , дата реєстрації транспортного засобу - 07 листопада 2019 року; причіп КУПАВА 81326 В, причіп-фургон легковий-В, 1997 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 дата реєстрації транспортного засобу - 08 квітня 2021 року; причіп КНОТТ71Т, причіп-фургон легковий-В, 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_6 , дата реєстрації транспортного засобу - 09 квітня 2021 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі - сплати судового збору при подачі у розмірі 36987,41 грн.

26 вересня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 56 500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, на користь ОСОБА_1 , які були понесені останнім у суді першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові матеріали заяви та додатки до неї, апеляційний суд дійшов висновку про повернення заяви заявнику без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл таких витрат, згідно ст. 141 ЦПК України здійснюється за результатом розгляду позовних вимог по суті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що у ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв?язку з розглядом справи. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 згідно із частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є апелянтом у даній справі. Таким чином, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікував понести у зв`язку із розглядом справи повинен був бути поданий разом із поданням апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні його представник разом із апеляційною скаргою не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Разом з тим, матеріали справи такого розрахунку не містять.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, однією із умов для ухвалення додатково рішення у справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу є заява сторони про відшкодування таких витрат, здійснена до закінчення судових дебатів.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 чи його представником ОСОБА_2 , який був присутній у судовому засіданні 24 вересня 2025 року, в якому було прийнято постанову, відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі зроблено не було.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Враховуючи наведене, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а така заява залишається без розгляду.

Апеляційний суд наголошує, що на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (частина перша статті 246 ЦПК України).

З огляду на вищезазначене, заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 134, 141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв