У Х В А Л А

22.09.2025 Справа №607/19263/25 Провадження №2/607/5440/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Жолинський В.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю наступним чином: визнати право власності за ОСОБА_1 , на наступне майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 60,5 м2; двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , площею 64,5 м2; нежитлове приміщення 602, , адреса: АДРЕСА_3 , площею 1,9 м2; нежитлове приміщення 9, адреса: АДРЕСА_3 , площею 34,2 м2; корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр громадського харчування» (, 46002, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул..Лисенка, будинок 8 ) на 16,67 % статутного капіталу товариства. Крім цього, просить припинити право спільної сумісної власності на належне ОСОБА_1 , на наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , площею 62,3 м2; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , площею 4,1 м2; нежитлове приміщення ,склад під літ. «І», адреса: АДРЕСА_6 , площею 129,5 м2; гараж загальною площею 87,3 м2, адреса АДРЕСА_7 , гараж НОМЕР_1 ; земельну ділянку площею 38 м2, кадастровий номер: 0:07:003:0237, адреса: АДРЕСА_7 ; транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» легковий універсал- В, р.н. НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «Merecedes Benz Sprinter 316 CDI», р.н. НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» пасажирський-В, р.н. НОМЕР_4 ; корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр громадського харчування» (, 46002, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул..Лисенка, будинок 8 ) на 16,67 % статутного капіталу товариства.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття позови, де предметом спору є нерухоме майно. А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №755/5684/180).

Отже, спори, що стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано пред`являються до суду за місцезнаходженням нерухомого майна. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , позивач звернулася з позовом про поділ майна подружжя, де вказує на те, що в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства сторонами, за спільні кошти, було набуто зазначене вище спірне майно. Також, до матеріалів позову позивачем долучено висновки оцінювача про вартість спірного нерухомого та рухомого майна, поділ якого вона просить провести.

Проаналізувавши вартість спірного нерухомого майна, встановлено, вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , площею 64,5 м2 згідно висновку про вартість майна здійсненого ФОП ОСОБА_3 , складає 3 495 910 грн., на яку позивач, серед інших позовних вимог, просить визнати право власності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає передачі за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, тобто за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, вартість якого є найвищою серед нерухомого майна, поділ якого просить здійснити позивач, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 162, 165, 259, 261, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (вул. Тараса Бульби-Боровця, 1, м. Київ, 03170 ).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення ( ч.3 ст.31 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Ромазан