Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2025 року

м. Одеса

Справа № 521/14890/25

Провадження № 2/521/6866/25

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Турава Н.М.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , за якою просить визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого в разі набрання чинності, воно стане підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису № 1327 від 25 листопада 1993 року, вчиненого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: в графі відомості про батька замість « ОСОБА_2 » зазначити «громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 », посилаючись на таке.

З позовної заяви вбачається, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 24 квітня 1980 року до 10 листопада 1984 року. Після розірвання шлюбу сторони продовжували підтримувати шлюбні відносини, і ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_1 .

Оскільки на час народження дитини батьки не перебували у шлюбі та не подавали спільної заяви про батьківство, відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В актовому записі батьком вказано « ОСОБА_2 », а дитину записано як « ОСОБА_1 ».

Позивач зазначає, що з дитинства знає про своє походження від відповідача, який допомагав йому та матері, виховував його й визнавав сином. Мати також не заперечувала батьківство, однак офіційно воно не було оформлене. У зв`язку з цим позивач просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо нього та внести відповідні зміни до актового запису про народження.

Позивач ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , батьківство визнав та просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1980 року до 10 листопада 1984 року, що підтверджується доданими до позову копіями Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу батьки продовжували підтримувати відносини та ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_1 , позивач по справі.

У зв`язку з тим, що на час реєстрації народження дитини батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі та не подавали спільної заяви про батьківство щодо позивача, при реєстрації народження дитини відомості про батька були вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Батька позивача було вказано як « ОСОБА_2 » (22 листопада 2024 року ім`я « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_5 »), а позивача було записано як « ОСОБА_1 ».

Позивач знає про батьківство відповідача щодо нього та не має жодних сумнівів у цьому. ОСОБА_2 допомагав позивачу з матір`ю у всьому, брав участь у його вихованні та завжди називав його сином. Позивач теж завжди називав відповідача батьком.

Матір ніколи не заперечувала батьківство відповідача щодо позивача, однак, з певних причин батьки позивача не вирішили питання батьківства.

Вказані обставини визнані відповідачем та не були заперечені.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька може визначатися за рішенням суду. о.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки батьків та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 134 СК України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства здійснюється на підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану, про що видається нове свідоцтво про народження.

Щодо проведення судової експертизи.

Суд вважає, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Генетична експертиза відноситься до біологічних експертиз. Одним із завданням біологічної експертизи згідно абз. 9 п. 25.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 є встановлення спорідненості (родинних зв`язків).

Для проведення молекулярно-генетичної експертизи необхідним є відібрання зразків біологічного матеріалу. Відбір проводиться за умови одночасної явки ймовірного батька, матері та дитини із пред`явленням оригіналів документів, що посвідчують особу (паспортів для ймовірних батьків та свідоцтва про народження для дитини).

В позовній заяві позивач зазначив, що в разі заперечення відповідачем свого батьківства, позивач буде заявляти клопотання про призначення судової експертизи.

Оскільки відповідач по справі ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 надали до суду заяви, в яких визнали позовні вимоги позивача, у зв`язку із чим проведення експертизи є недоцільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 267, 268, 354 ЦПК України, СУД,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого в разі набрання чинності, воно стане підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису № 1327 від 25 листопада 1993 року, вчиненого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: в графі відомості про батька: замість « ОСОБА_2 » зазначити «громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Витрати по оплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ В. К. Гуревський

Рішення суду у повному обсязі складено 01 жовтня 2025 року.