ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/7178/24

провадження № 22-ц/4809/1307/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря Бойко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку внаслідок невиконання зобов`язання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року (суддя Шевченко І.М.)

В С Т А Н О В И В:

Зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

13.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 405/7178/24, якою просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

09.06.2025 року Подільським районним судом міста Кропивницького ухвалено рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, внаслідок невиконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6100 (шість тисяч сто) доларів США та судові витрати по справі в сумі 4779,20 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору. Позовні вимоги повністю задоволені.

Позивачем при зверненні до суду та під час розгляду справи заявляв про стягнення з відповідачки судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

09.06.2025 року представником позивача подані суду докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: акт виконаних робіт до Договору № 25/07/24 від 25.07.2024р, ордер на надання правничої правової допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю КР № 51, посвідчення адвоката № 63 (а.с.91-95).

До заяви від 13.06.2025р долучений Договір № 25/07/24 про надання правничої допомоги від 25.07.2024 року та Додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 25.07.2024 року відповідно до умов якої сума гонорару адвоката складає 40000 грн( а.с.104-106).

Судове рішення

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року доповнене рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку внаслідок невиконання зобов`язання абзацом наступного змісту: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн.

Суд першої інстанції виснував про достатність та належність доказів, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням (додатковим) ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року в справі № 405/7178/24; ухвалити рішення, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Вказує, що додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16.06.2025 року є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 не заперечувала повернути кошти ОСОБА_1 у розмірі 5 000 доларів США

Судом задоволено частково позовні вимоги, а саме стягнуто з ОСОБА_2 6 100 (шість тисяч сто) доларів США та судові витрати в сумі 4779,20 грн (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп), що складаються зі сплаченого судового збору. Відтак суд неправомірно стягнув витрати на правничу допомогу, заявлені ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність у справі квитанцій, чеків, накладних, що дійсно підтверджують понесені затрати на правничу допомогу позивачкою у даній справі.

Не прийнято до уваги, що адвокатські витрати, які мають бути присуджені стороні, повинні визначатися не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично або мають бути понесені, але й також - чи є їх сума обґрунтованою. Витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн є значно завищеними та не відповідають складності справи, не відповідають затраченому часу, обсягу виконаних адвокатом робіт, а тому суд першої інстанції неправомірно та необґрунтовано задовольнив заяву повністю, таке додаткове рішення не відповідає судовій практиці та висновкам ВСУ з даного питання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відзив на апеляційну скаргу

Представник позивачки ОСОБА_3 заперечуючи щодо мотивів оскарження вказав, що договір про правничу допомогу відповідає загальним принципам договірного права. Акт виконаних робіт складений в порядку ст. 9 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Ціна правової допомоги є конкурентною та такою що відповідає меті захисту прав довірителя.

Додатково, просить стягнути з відповідачки розмір гонорару за розгляд даної апеляції в судді апеляційної інстанції в розмірі 30 000,00 грн. Підтвердження вказаних витрат в порядку строку визначеного процесуальним законодавством, буде надано суду.

Рух справи

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 липня 2025 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 16 вересня 2025 року.

Позиція учасників

Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Представник відповідача адвокат Мельник О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримала мотиви апеляційної скарги, наполягала на викладених доводах. При цьому розмір правничої допомоги, який би на її думку відповідав правничій допомозі позивачці, не вказала, хоча підстави оскарження становлять тези щодо завищення розміру.

Позивач ОСОБА_1 . В апеляційному суді заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Норми права

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Обставини справи

09.06.2025 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку внаслідок невиконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6100 (шість тисяч сто) доларів США та судові витрати по справі в сумі 4779,20 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп) сплаченого судового збору.

09.06.2025 року представником позивача подані суду докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: акт виконаних робіт до Договору № 25/07/24 від 25.07.2024р, ордер на надання правничої правової допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю КР № 51, посвідчення адвоката № 63 (а.с.91-95)

13.06.2025 року позивачка звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідачки на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. В обґрунтування заяви надані документальні підтвердження: договір № 25/07/24 та додаткова угода № 1 від 25.07.2024 року.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Мотиви апеляційного суду

В порядку ст. 367 ЦПК колегія суддів переглядає додаткове рішенням Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року, яким доповнене рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку внаслідок невиконання зобов`язання, додатковим рішенням доповнено рішення абзацом наступного змісту: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн.

Таким чином, місцевий суд в порядку ст. 270 ЦПК постановив додаткове рішення, яким вирішив вимогу про відшкодування судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

Сторона відповідача заперечуючи вказала про завищений розмір витрат на правничу допомогу, невідповідність розміру обставинам справи, при цьому заяв про зменшення розміру відшкодування і пропозицію свого розміру, не надала. Загалом просила відмовити у задоволенні заяви позивачки. В підставу оскарження також вказала про неправильність застосуванням положень процесуального законодавства, так як позов задоволений частково, а витрати стягнуті у повністю.

Судові витрати, передбачені ЦПК України, є комплексним поняттям, що охоплює два види судових витрат: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат стадії ухвалення судового рішення або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний)розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).

Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Дослідивши надані докази стороною позивача, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем заявлених витрат, в межах апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на наступне.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У постановах від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними ч.ч. 3-5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

При подачі позовної заяви, яка складена та підписана представником позивача адвокатом Воробйовим В.В., заявлено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у справі.

Окремо представником позивача подана заява 09.06.2025 року про долучення доказу на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: акт виконаних робіт до Договору № 25/07/24 від 25.07.2024р, ордер на надання правничої правової допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю КР № 51, посвідчення адвоката № 63 (а.с.91-95).

До заяви від 13.06.2025р додані Договір № 25/07/24 про надання правничої допомоги від 25.07.2024 року та Додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 25.07.2024 року, відповідно до умов якої сума гонорару адвоката складає 40 000 грн (а.с.104-106).

В договорах між позивачкою та адвокатом визначений обсяг послуг та деталізована вартість.

В підтвердження комплексу здійснених робіт, також свідчить і складена адвокатом досудова вимога адресована стороні відповідача.

Колегія суддів перевіривши підстави та докази на підтвердження надання та отримання правничої допомоги, дійшла висновку, що підстав для скасування чи зміни додаткового судового рішення, яким вирішено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу чи відмові загалом, немає.

Обсяг документів, на підтвердження договірних відносин та виконання вимог договору, відповідають вимогам законодавства, є повним.

Обсяг виконаної роботи у справі є достатнім, зокрема складання позовної заяви, вивчення справи, тощо.

Таким чином розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на виниклі правовідносини, суть спору, суми позовної вимоги, підставам за яких виник спір між сторонами, відповідає заявленому розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позов поданий у жовтні 2024 року, рішення ухвалене у червні 2025 року, що становить тривалий розгляд.

В апеляційній скарзі відповідач не вказує, які саме складові витрат на правничу допомогу, визначені в акті виконаних робіт, не підлягають через невідповідність відшкодуванню повністю або частково.

У розумінні положень ч. 5 ст. 141 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі обґрунтування іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, відповідно до висновку ОП КГС ВС висловленого у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. При визначенні та обчисленні розміру компенсації, суд приймає до уваги умови укладеного між Клієнтом і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

В скарзі вказано загалом про неспівмірність розміру відшкодування правничої допомоги.

Питання доведення здійснення розрахунку, поставленого в апеляційній скарзі, вирішується на підставі договору сторін, строку сплати гонорару, з врахуванням позиції ВС щодо можливості розрахунку після судового розгляду, врахуванням обумовленості сторін договору про правову/правничу допомогу. У цьому висновку суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі № 912/2620/21 та від 08 лютого 2024 року у справі № 916/2266/22.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у загальному розмірі 40000 грн та їх співмірність складності справи та виконаним адвокатом робіт, часу.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення (ухвалення) та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст складено 26 вересня 2025р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний

: