РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/496/25

Провадження № 2/293/354/2025

16 вересня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

06.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Черняхівської селищної ради, за змістом якого просить визнати поважними причини пропуску нею строку про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Троковичі Черняхівського району Житомирської області та визначити їй два місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять, зокрема:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, кадастровий номер :13:000:0028, яка розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яка належала їй на праві державного акту на право власності на земельну ділянку.

Заповіт померла не складала. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

25.03.2025 позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріфальної дії з тієї підстави, що позивач не прийняла спадщину після смерті баби у становлений законом шестимісячний строк.

Позивач зазначає, що строк для прийняття спадщимни після смерті баби ОСОБА_2 пропустила через об`єктивні, істотні труднощі, які вона мала на той час, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила сина ОСОБА_3 . Пологи були передчасними, у зв`язку з чим син потребував посиленого медичного догляду, інтенсивного лікування та тривалого періоду реабілітації. Вказані обставини вимагали її постійної присутності та були матеріально затратними. У 2019 році стан здоров`я сина різко погіршився, що знову зумовило потребу у додаткових витратах на медичне обстеження та лікування. Крім того чоловік позивачки ОСОБА_4 страждає цукровим діабетом 2 типу із ускладеннями, що вимагає постійного прийому дорого вартісних препаратів та контролю за станом здоров`я. Його лікування та підтримка життєдіяльності потребує особистої участі позивача. З цієї причини позивач могла працювати незначний проміжок часу і лише прибиральницею.

Сукупність зазначених факторів зокрема тривалий період догляду за хворими членами робини сином та чоловіком, необхідність вирішення невідкладних медичних та побутових питань та значні фінансові труднощі обмежили її можливості для своєчасного звернення до нотаріуса з вирішення відповідних питань.

В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті баби та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 09.05.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачці 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали (а.с.29-30).

Копію ухвали позивач отримала 17.05.2025 (а.с.32-33).

27.05.2025 позивач подала до суду заяву про усунення недоліків разом з додатками (а.с.34-42).

Ухвалою від 29.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10 год. 00 хв. 30.06.2025 (а.с.44).

30.06.2025 суд задовольнив клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем та замінив первісного відповідачаЧерняхівську селищну раду Житомирського району Житомирської області належним відповідачем Оліївську сільську територіальну громаду в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської областів особі (а.с.53-54).

04.08.2025 представник Оліївської сільської ради Житомирського рйону Житомирської області Мельниченко А.М. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без участі селищної ради. Щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду (а.с.58-60).

11.08.2025 позивач подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с.61).

11.08.2025 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 16.09.2025.(а.с.63).

16.09.2025 сторони в судове засідання не з`явились. У матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи вище зазначені заяви сторін, суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Троковичі, Черняхівського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.02.2015 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 28.04.1976 та серії НОМЕР_3 від 27.03.1952, а також свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_4 від 28.11.2013 та серії НОМЕР_5 від 12.12.2005 вбачається, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_6 є матір"ю позивачки, відповідно померла ОСОБА_2 є бабою позивачки (а.с.11-14).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №152746 від 25.08.2004 вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає в с.Троковичі є власником земельної ділянки площею 1, 56 га, яка розташована на території Троковицької сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки :13:000:0028 (а.с.7).

Із витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.03.2025 на ОСОБА_2 відсутні (а.с.9,10).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.М. від 25.03.2025 вих №79/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1,56 га, кадастровий номер :13:000:0028, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (попередня назва місця розташування земельної ділянки на території Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області) (а.с.15).

Згідно довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 26.02.2025 №175 вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою крім ОСОБА_2 на день її смерті інших зареєстрованих осіб не було (а.с.17).

Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 24.10.2014 свідчить про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матірю якого є позивач ОСОБА_1 (а.с.16).

Первинний патронаж до новонародженого від 30.10.2014 свідчить про народження дитини передчасно недоношеність (а.с.18,20).

Виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свідчать про хворобливість дитини та перебування на лікуванні з 07.03.2015 по 16.03.2015, 04.07.2015, 29.07.2015, 31.07.2015, 03.08.2015, 07.08.2015 (а.с.19, 21, 23, 36-41).

Виписка №13124 із медичної карти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підверджує перебування його на стаціонарному лікуванні з 27.07.2022 по 05.08.2022 (а.с.22).

Заява ОСОБА_6 від 25.03.2025, посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, свідчить про те, що вона у встановлений законом строк для прийняття спадщини не приймала спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у заяві повідомляє, що не заперечує проти того, щоб суд визначив додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини внуці померлої її матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.42).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ОЦІНКА ДОКАЗІВ

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Також суд при розгляді справ застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Також згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Крім іншого, судом враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд також враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018р. принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Дослідивши матеріали справи та відповідні правовідносини, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що позивач є рідною онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не приймав, про що свідчать витяги зі Спадкових реєстрів про відсутність заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину (а.с.9,10).

Як стверджує позивач в позовній заяві шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби вона пропустила через об`єктивні та істотні труднощі, які вона мала на той час. Зокрема, позивач ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину ОСОБА_3 . Пологи відбулися передбачно та потребувала посиленого медичного догляду та лікування протягом першого року життя, що підтверджується наданими виписками з медичної картки дитини. Дані життєві обставини потребували її особистої участі та матеріальних витрат.

За даних обставин позивач не мала можливості у визначений законом шестимісячний строк після смерті баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в період з 03.02.2015 по 03.08.2015 особисто звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Суд вважає, що в даному випадку задоволення позовних вимог є дотримання принципу пропорційності між застосовуваним заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції, також задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не буде суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості та не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб. Водночас відмова у задоволенні позову може становити непропорційне втручання у право особи на мирне володіння майном, невизначеність правового статусу земельної ділянки.

Отже, задоволення позову відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вищенаведеного, зважаючи, зокрема, на тяжкі сімейні обставини, які склалися у позивача протягом 6 місяців з дня смерті померлої спадкодавиці, суд вважає поважними, та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та позивач не наполягає на компенсуванні понесених судових витрат, суд вважає за можливе не стягувати їх з відповідача та залишає їх за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1269, 1270 , 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Оліївської сільської територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Троковичі, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Троковичі, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області, терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4

адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач:

Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області.

Код .

Місце знаходження: вул.Леоніда Ступницького, 68 с.Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 25.09.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО