Справа №607/5556/25
Провадження №2-з/155/11/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сметани В.М.

з участю: секретаря судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі,

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» 26 травня 2025 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Позивачем 29 вересня 2025 року подано заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в натурі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2012 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ММ ЛТД» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №249/2007-МК від 17 квітня 2007 року, з урахуванням пені за прострочення виконання зобов`язань в сумі 23 082,59 євро, що еквівалентно 230 331,93 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 303,31 грн.

Позичальник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, вищезазначене рішення суду виконано не було. ПАТ КБ «Надра» як кредитор у зобов`язанні замінений ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», шляхом переходу до останнього прав за кредитним договором №249/2007-МК від 17 квітня 2007 року.

Представник заявника зазначає, що про смерть ОСОБА_2 та про наявність спадкоємців ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» дізналось лише після ознайомлення з позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського ВДВС Тернопільської області ЗМУМЮ про зняття арешту з майна. Щодо розгляду претензій кредитора, ні нотаріусом, ні спадкоємцем жодної інформації не надходило. Крім того, вказує, що власником спадкового майна ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є його дочка ОСОБА_1 ., яка отримала свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки, наявні обґрунтовані підстави вважати, що зазначені об`єкти нерухомості, які є предметом спадкування, та виставлені на продаж, що може призвести до відчуження майна та унеможливити чи істотно утруднити виконання рішення суду у справі, тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно із забороною вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, а саме:на житловий будинок з надвірними будівлями , загальна площа (кв.м): 60.4, житлова площа (кв.м): 30, опис: надвірні будівлі: сарай-Б-1, літня кухня- сарай-б, погріб з шийкою- В, веранда -а, за адресою - АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 208), що належить на праві власності ОСОБА_1 ; на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на житловий будинок з надвірними будівлями, загальна площа (кв.м): 25.7, житлова площа (кв.м): 10.3, опис: надвірні будівлі і споруди: криниця - (В), сарай (Б-1), за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 08), що належить на праві власності ОСОБА_1 та на земельну ділянку під цим будинком; на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майна та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 26 лютого 2025 року, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтва складається з: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідач не виконала вимог кредитора, позивач просить суд звернути стягнення на успадковане майно в межах його вартості, яке перейшло до ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 в рахунок заборгованості в розмірі 23082,59 Євро та судового збору в розмірі 2303,31 гривень відповідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2012 року.

Відповідно до п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На думку суду, у заяві належним чином обґрунтовано, факт існування обставин, що можуть свідчити про реальну можливість невиконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки наявні всі правові підстави вважати, що існує загроза відчуження вищевказаного нерухомого майна третім особам, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, з яким звернувся позивач до суду.

Крім того, відповідач у цивільній справі жодного разу не з`явилась в судові засідання, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Також встановлено, що відповідачу відомо про наявність претензій кредитора щодо спадкового майна ОСОБА_2 , що в свою чергу може свідчити про загрозу відчуження спірного майна в користь третіх осіб.

Такий захід забезпечення позову як арешт спірного майна та заборона вчиняти дії дозволить попередити потенційні труднощі під час виконання рішення суду за результатами розгляду цієї справи. Невжиття заходів забезпечення позову, у випадку його задоволення можуть ускладнити виконання рішення суду.

Арешт спірного об`єкта нерухомого майна унеможливить його відчуження та завідомо убезпечить інтереси обох сторін спору й забезпечить збалансованість інтересів сторін рівним чином, до ухвалення остаточного рішення в цій справі.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що арешт спірного нерухомого майна як вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи.

З наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно із забороною вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, а саме:

на житловий будинок з надвірними будівлями , загальна площа (кв.м): 60.4, житлова площа (кв.м): 30, опис: надвірні будівлі: сарай-Б-1, літня кухня- сарай-б, погріб з шийкою- В, веранда -а, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 208), що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

на житловий будинок з надвірними будівлями, загальна площа (кв.м): 25.7, житлова площа (кв.м): 10.3, опис: надвірні будівлі і споруди: криниця - (В), сарай (Б-1), за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 08), що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали невідкладно направити у Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала в повному обсязі складена 30 вересня 2025 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М.Сметана