2/465/2860/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.09.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, в порядку спрощеного провадження цивільну справу:

позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, 11),

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

14 травня 2025 року (вх.№15093/25) уповноважений представник позивача звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 23.02.2023 №С-207-0 про відкриття кредитної лінії у розмірі 60 279,20 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовна заява мотивована укладенням відповідачем з позивачем, кредитного договору №С-207-0 від 23.02.2023 про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування та отримання відповідних кредитних коштів, із встановленням періодичності сплати обумовлених договором платежів. Відповідач отримав кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку IBAN НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентну ставку за користування коштами кредитної лінії встановвлено у розмірі 72 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200 000,00 грн, ліміт кедитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, встановлено у розмірі 40 000,00 грн. Однак, позивач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась указана заборгованість.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 39-40).

Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24 липня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява (вх.№ 23121/25) про залишення без розгляду позовних вимог у розмірі 19972,00 грн та підтримку позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 40307,20 грн (а.с. 47-51).

Судові засідання у справі призначалися неодноразово: 28.07.2025, 15.08.2025 та 29.09.2025.

Судове засідання, призначене на 28.07.2025 відкладено за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи (а.с. 53-54).

У судове засідання, призначене на 29.09.2025, сторони повторно не з`явились.

Представник позивача, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.2, 2 зворот).

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скерованим за його зареєстрованим місцем проживання (штрихкодовий ідентифікатор ПАТ «Укрпошта» 814), яке повернулося на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.61, 63).

Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Втім, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Крім цього, відповідно до п. 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2021 у справі «Сидоренко Світлана Василівна проти України», заява № 73193/12 («Svitlana Vasylivna Sydorenko against Ukraine», https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22itemid%22:[%22001-208971%22]), хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

Тож, відповідач допустив повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 23.02.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування № С-207-0, яка разом з Тарифами є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО, Угода) (а.с. 17).

У п.4.2 підписаної відповідачем Угоди визначено, що укладенням цієї Угоди позичальник підтвердила, що вона акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua (а.с. 17 зворот).

Згідно із п. 3 Угоди передбачено, що банк надає клієнту кредит на споживці цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі клієнта з рахунку (у тому числі ініційовані клієнтом за допомогою БПК) за рахунок кредиту ну суму, що перевищує залишок власних коштів клієнта на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності, а саме:

3.1. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн зі строком 12 місяців, з можливістю автоматичної пролонгації;

3.2. Розмір кредитної лінії у дату укладення Угоди, становить 40 000,00 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО;

3.3. Процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торгівельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку, визначеному цією Угодою. Процентна ставка за прострочену суму кредиту при невиконанні зобовязання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 131,88% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 362416,63 грн (а.с. 17 зворот).

У п. 3.4. Угоди передбачено, що повернення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом готівкового або безготівкового поповнення рахунку не пізніше останнього робочого дня платіжного періоду, з дотриманням вимог цієї Угоди, чинних Тарифів Банку та банку та ДКБОФО, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua (а.с. 17 зворот).

Відповідно до п. 4.4. Угоди, підписанням цієї Угоди клієнт підтвердив, що попередньо отримав всі необхідні пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану та погодився з інформацією, передбаченою чинним законодавством України, для прийняття обґрунтованого рішення про укладення Угоди (а.с. 17 зворот).

Відповідно до п. 10.10.3 ДКБОФО розмір процентної ставки за користування коштами кредитної лінії зазначений в Угоді, що укладається на підставі цього Договору та Тарифах. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії є фіксованою. Розмір інших платежів та комісій передбачені Тарифами, чинними у банку (а.с. 13).

Тарифи банку на обслуговування фізичних осіб у рамках пакетів послуг для фізичних є невід`ємною частиною Договору.

У матеріалах справи відсутні Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку з яких можна було б зробити висновок про те, що відповідач ознайомлений з такими.

При цьому, у матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту «CB WHITE + INS» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форму), підписаний відповідачем того ж дня, що й Угода (а.с. 20). Зміст Паспорта споживчого кредиту узгоджується зі змістом Угоди.

Відповідно до пункту 1.7 договору: «Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до додатку №1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua».

Випискою по рахунку IBAN НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), станом на 16.04.2025 підтверджується, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши кошти в кредит в межах встановленого ліміту. Позичальник активно користувався кредитними коштами, шляхом розрахунку в торгівельних мережах.

Супровідним листом від 04.02.2025 вих.№12.4.2/С-207-0 АТ «Ідея Банк», рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скерованим відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, направив позичальнику вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, у якій вимагав терміново, упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, однак така залишилася без виконання (а.с. 26-27).

Відповідно до указаної вимоги, станом на 04.02.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 60 279,20 грн (а.с. 26).

Із виписки по рахунку IBAN НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та довідки розрахунку встановлено, що станом на 16.04.2025 заборгованість позивача перед відповідачем становить 60 279,20 грн та складається із:

38 157,37 грн простроченого боргу;

22 121,83 грн прострочених процентів (а.с. 22-25).

Оцінка суду.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, від 07.12.2022 у справі №298/825/15-ц.

Дослідивши наявну у матеріалах справи виписку судом встановлено, що її дані повністю відповідають наданому позивачем розрахунку та вимозі від 04.02.2025 вих.№12.4.2/С-207-0 АТ «Ідея Банк», про усунення порушень кредитних зобов`язань.

За змістом зазначених виписок відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними та частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення у строки та в розмірі, обумовленому сторонами.

Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Встановлено, що суми вказані в розрахунку заборгованості та в банківській виписці збігаються. Відтак, розмір заявленої банком заборгованості підтверджено. Відповідач вказаного розрахунку під час розгляду справи не спростував, свого контррозрахунку не надавав.

Встановлено, що позивач не підтримує частини своїх вимог, мотивуючи свою заяву задоволенням відповідачем частини вимог позивача у розмірі 19 972,00 грн та просить суд задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі, що залишився, тобто у розмірі 40 307,20 грн (а.с. 47-51).

Відтак, заява від 24.07.2025 (вх.№ 23121/25) за своєю суттю є заявою про зменшення розміру позовних вимог та формою реалізації процесуальних прав позивача, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням їх зменшення та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 40 307,20 грн.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 3028,00 грн. судового збору (а.с. 3, 33).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 40 307 (сорок тисяч триста сім) гривень 20 копійок заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29.09.2025.

Суддя: Баран О.І.