ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Херсон

Номер справи: 650/1813/25

Номер провадження: 22-ц/819/830/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Кутурланової О.В.

секретар Андреєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року (під головуванням судді Сікори О.О.), у справі за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2025 року ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Чиркіна Людмила Юріївна звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив наступне.

Між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №36500037 від 07 грудня 2015 року, зі змінами, внесеними додатковими угодами від 28 грудня 2017 року та 26 листопада 2021 року. Предметом договору оренди є земельна ділянка кадастровий номер :03:023:0012 площею 9,03 га, розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договором передбачено розмір орендної плати у розмірі 8,46% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (308539,65 грн.), що складає 26102,45 грн. за рік. Орендна плата підлягає індексації відповідно до коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі та сплачується орендарем щороку до 31 грудня.

Згідно з пунктом 9.4 договору оренди землі, відповідач має обов`язок своєчасно сплачувати всі належні за договором орендні платежі. Проте відповідач, починаючи з 2022 року, не виконує обов`язків щодо внесення орендної плати, у зв`язку з чим на момент звернення із позовом утворилася заборгованість із орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки у розмірі 78307,35 грн.

Позивач направляв відповідачеві письмову вимогу про сплату заборгованості з орендної плати від 18.03.2025 року №18-03/2025-14, яка була отримана відповідачем 24.03.2025 року, однак орендна плата сплачена не була.

Позивач зазначив, що систематична несплата орендної плати, є підставою для розірвання договору оренди землі відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України та частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» та послався на судову практику, згідно з якою під систематичністю розуміється несплата два і більше разів.

Також у матеріалах справи наявна довідка Новорайської сільської військової адміністрації від 21.03.2025 року №01-12/655/25, згідно з якою земельна ділянка не є забрудненою або потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами, тому відсутні обставини, що об`єктивно унеможливлюють використання орендованої земельної ділянки.

Орендодавець неодноразово звертався до орендаря з проханням сплатити заборгованість, однак відповідач орендну плату не сплачував, що, на думку представника позивача, свідчить про істотне порушення умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати, що є підставою для його розірвання.

З урахуванням викладених обставин та підстав позивач просив:

- Розірвати Договір оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА002128- 017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-ГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області);

- Розірвати Додаткову угоду від 27 грудня 2017 року за №1100101 до Договору оренди від оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

- Розірвати Додаткову угоду від 26 листопада 2021 року за №1100101-7 до Договору оренди оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі задоволено. Суд ухвалив:

Розірвати Договір оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА002128- 017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-ГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області);

Розірвати Додаткову угоду від 27 грудня 2017 року за №1100101 до Договору оренди від оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Розірвати Додаткову угоду від 26 листопада 2021 року за №1100101-7 до Договору оренди оренди від 05 серпня 2010 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36500037 від 07.12.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.02.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, Новорайська селищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області з 09.04.2022 по 11.11.2022 була територією України, тимчасово окупованою російською федерацією. З 11.11.2022 і по сьогоднішній день Новорайська селищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області (за винятком с-ще Червоний Маяк, с. Крупиця) є територією на якій ведуться (велися) бойові дії територією можливих бойових дій. Внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ», яке здійснювало діяльність на цій території, було позбавлене можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань. Факт неможливості здійснення діяльності та знищення майна підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації кримінального провадження №0000075 від 12.04.2022 року. Так, кримінальне провадження №0000075 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 438 ч. 1 Кримінального кодексу України (порушення законів та звичаїв війни). 09.04.2022 невстановлені особи у військовій формі з бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області протиправно заволоділи автомобілем КАМАЗ та вивезли три дрони для проведення с/г робіт. Також, 17.06.2022 ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» звернулось із заявою про те, що 24.02.2022 у зв`язку з тимчасовою окупацією військовослужбовцями російської федерації території Херсонської області, військовими рф здійснено проникнення до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» за адресою Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, у зв`язку з чим представники підприємства позбавлені доступу до підприємства та належного майна. Крім того, 23.04.2022 з території підприємства військові рф захопили належні підприємству на праві власності 11 мультикоптерів DJL Argas (CE). Отже, внаслідок військового вторгнення товариству було заблоковано доступ до земельних ділянок, що унеможливлює їх обробіток. Внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування для забезпечення безпечного використання. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, включаючи сільськогосподарське виробництво, для якого вона орендувалася. Перебування працівників на такій території та здійснення діяльності без проведення відповідного розмінування становить пряму загрозу для їх життя та здоров`я. Обставина утворення військової адміністрації також підтверджує надзвичайну ситуацію на території розташування земельної ділянки.

Посилаючись на норми ч.6 ст. 762 ЦК України, ч.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Закону України «Про протимінну діяльність в Україні», неможливість обробітку земельної ділянки через її потенційне замінування та пряма загроза для життя і здоров`я є обставинами, за які орендар не відповідає, і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим.

Таким чином неможливість використання земельної ділянки через її розташування на тимчасово окупованій території, фактичне знищення майна Товариства, потенційне замінування та пов`язана з цим загроза життю та здоров`ю працівників є прямим наслідком збройної агресії, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди.

Крім того, апелянт вважає, що слід врахувати особливості оподаткування плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності) в період дії воєнного стану. Відповідно до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих територіях. Це законодавче положення підтверджує неможливість використання землі на таких територіях та, відповідно, відсутність підстав для нарахування орендної плати в цей період. Щодо єдиного податку четвертої групи, неможливість використання сільськогосподарських угідь внаслідок окупації та бойових дій також впливає на базу оподаткування.

31.10.2023 Новорайською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області розпорядженням №163 товариству надано податкові пільги щодо земельних ділянок Позивача у період з 01.03.2022 по 31.12.2023. Надання податкових пільг було зумовлене неможливістю їх використання через можливе забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними речовинами. Аналогічні розпорядження ухвалювались щодо цих земельних ділянок і на повний 2024 рік. Таким чином, товариство має підтвердження від органів місцевого самоврядування щодо неможливості обробітку земельних ділянок Позивача у зв`язку з їх потенційним забрудненням вибухонебезпечними речовинами.

До того ж на підставі листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року, земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі, щодо якого подано позов, є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами. Крім того, Головне управління ДСНС України у Херсонській області не може гарантувати безпеку при проведенні польових робіт на даних територіях у зв`язку із щоденними обстрілами з боку російської федерації. Це свідчить про об`єктивну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням через наслідки збройної агресії та дії обставин непереборної сили, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором оренди землі. Зазначений лист підтверджує, що піротехнічні розрахунки ДСНС України не залучались до робіт з розмінування на цій ділянці, і роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.

Таким чином, позивач, посилаючись на систематичну несплату орендної плати як на підставу для розірвання договору, не враховує об`єктивну неможливість виконання цього зобов`язання Відповідачем у період тимчасової окупації та активних бойових дій, а також потенційне замінування земельної ділянки та загрозу життю працівників товариства, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період.

Товариство не відмовляється від своїх зобов`язань, але наголошує на неможливості їх виконання у період тимчасової окупації, ліквідації її наслідків та до моменту повного розмінування земельної ділянки, що унеможливлює безпечне ведення господарської діяльності.

Щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції, апелянт зауважує про наступне. Товариство було позбавлене можливості підготувати відзив на позовну заяву та надати докази обставин, які викладені в цій скарзі, з огляду на відсутність у штаті юриста. Наразі товариство залучило кваліфікованих представників, що дало змогу зібрати відповідні докази та підготувати обґрунтовану правову позицію товариства. З огляду на наведене, апелянт просив долучити до матеріалів справи докази, які надаються разом з цією апеляційною скаргою.

29.08.2025 особою, яка подала апеляційну скаргу, подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду справи N 650/3776/24 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду. В обґрунтування клопотання представник товариства зазначив, що правовідносини у справі N 650/3776/24 і в справі, яка переглядається є ідентичними, а тому за наслідками розгляду касаційної скарги Верховним Судом будуть зроблені висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах

Позиція інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача доводи скарги не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим. На доведення заперечень на доводи апеляційної скарги

навивши норми матеріального права та правові висновки Верховного Суду, представник позивача зазначив, що з урахуванням вимог законодавства, правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах, у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань. Проте, в наведених в апеляційній скарзі твердженнях, представник відповідача обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства.

Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин. Перебування вказаної земельної ділянки на території України, яка в певний період часу в 2022 році входила до тимчасово окупованої російською федерацією території України, сам по собі також не може свідчити про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати. Адже самі по собі лише посилання на вказаний факт без надання належних доказів на підтвердження неможливості виконання відповідних зобов`язань за договором оренди землі не можуть бути підставою для звільнення від вказаних зобов`язань.

Представник позивача наводить інформацію викладену Новорайською сільською військовою адміністрацією в листі за №01-12/655/25 від 21.03.2025 року, зміст якої свідчить, що земельна ділянка площею 9,03га, кадастровий номер: :03:023:0012, яка належить ОСОБА_1 не віднесена до ділянок, які забруднені/імовірно забруднені вибухонебезпечними предметами.

Також посилається на те, що згідно нотаріально посвідчених заяв колишніх працівників ТОВ «ЮСТ АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в період з вересня 2023 року по березень 2024 року, працювали в ТОВ «ЮСТ АГРОПРОДУКТ» трактористами, ТОВ «ЮСТ АГРОПРОДУКТ» здійснювався обробіток земельних ділянок (боронування, культивація тощо), на території Бериславського району в 2023 та 2024 роках, для чого залучалася відповідна сільськогосподарська техніка та працівники підприємства. Також, вищезазначеними громадянами в своїх заявах зауважено, що до обробітку земельних ділянок, які зі слів керівництва ( ОСОБА_4 ) перебували на праві оренди у ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» залучалася техніка і працівники інших підприємств.

До того ж, суміжні землекористувачі на адвокатський запит повідомили про використання ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» земельних ділянок на території Бериславського району (Бериславська ОТГ, Новорайська ОТГ, Великоолександрівська ОТГ, Борозеньска ОТГ), які перебувають у Товариства на праві користування (оренда, емфітевзис, тощо) та у випадку наявності підстав проводиться огляд земельних ділянок на предмет наявності вибухонебезпечних предметів, при цьому зазначили, що на переважній більшості таких ділянок, зазначені предмети виявлені не були. Та разі наявності сумнівів щодо можливості безпечного користування земельними ділянками, нами залучаються відповідні фахівці для проведення обстеження земельних ділянок на можливість безпечного використання ділянок. Вказані обстеження було проведено з початку 2023 року. У випадку виявлення потенційної загрози безпечному використанню проводився огляд земельних ділянок на предмет наявності вибухонебезпечних предметів фахівцями. Для цих цілей ТОВ «Додола 2021» співпрацювало на договірній основі з Дочірнім підприємством «Укроборонсервіс», а також користувалися послугами Гуманітарного розмінування, що надавали місцеві ОТГ.

Позивач вважає, що у відповідача відсутні будь які перешкоди в користуванні його земельною ділянкою та вчасній і систематичній сплаті орендної плати, відсутні жодні виключні об`єктивні обставини, передбачені статтею 762 Цивільного кодексу України.

Зауважує, що представник відповідача в апеляційній скарзі свідомо перекручує текст документів, які додає, як докази до апеляційної скарги, а саме: інформацію, яка викладена у листі Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року оскільки відповідно до змісту наведеного листа Головне управління ДСНС України у Херсонській області, жодним чином дане відомство не констатує факт забруднення вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, яка належить позивачу, але допускає «ймовірність» даного забруднення, до того ж, Головне управління ДСНС України у Херсонській області рекомендує відповідачеві звернутися до Херсонської обласної військової адміністрації з метою точного встановлення та підтвердження земельних ділянок.

Беручи до уваги вище наведені твердження колишніх працівників ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ», інформацію яка надана суміжними (сусідніми) з Відповідачем підприємствами - товаровиробниками, посилання представника Відповідача на вищенаведений лист від Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року, як обґрунтування твердження про забруднення вибухонебезпечними предметами земельної ділянки Позивача є неспроможним.

Таким же неспроможним є і аргумент представника відповідача щодо звільнення його від сплати податкових зобов`язань, адже звільнення від сплати податкових зобов`язань жодним чином не підтверджує факту неможливості користуватися земельною ділянкою, яка належить Позивачу .

ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не підтверджено належними та допустимими доказами не проведення господарської діяльності в 2022 році, 2023 році та в 2024 році.

Крім того, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були. До того ж, в апеляційній скарзі представник відповідача не заперечує той факт, що орендна плата за договором оренди землі за 2022-2024 роки позивачу не сплачувалась.

Про розгляд справи судом апеляційної інстанції сторони були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього ( ч.3 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України суду надана можливість за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі лише у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні підстави, визначені п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, оскільки надана апелянтом ухвала суду касаційної інстанції від 23 червня 2025 року у справі №650/3776/24 про відкриття касаційного провадження та витребування справи не свідчить саме про перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду

У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №255926, який видано та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1АА71500024 від 24.12.2008 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 209055181 від 15.05.2020 року, номер запису про право власності 36500008 від 12.05.2020 року, володіє на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

05 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди земельної ділянки.

Вказаний договір оренди зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017.

18 вересня 2015 року між ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт» (Орендар) та Приватним підприємством «ЮТС АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» () (Новий орендар) укладено Договір про заміну сторони у договорі оренди, за умовами якого з 20 січня 2015 року Новий орендар Приватне підприємство «ЮТС АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» () набуло прав та обов`язків Орендаря за Договором оренди землі від 05 серпня 2010 року за № 4АА071500017.

На виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 07 грудня 2015 року було зареєстровано Договором оренди землі від 05.08.2010 року в Державному реєстрі речових прав про, що вчинено наступний запис про інше речове право 36500037.

В послідуючому, 28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄДОПОУ 32300976) (Орендар) та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДОПОУ 41101589) (Новий орендар) було укладено Додаткову угоду №1100101 від 28 грудня 2017 року до Договору оренди землі від 18.09.2015 року за №12472736.

За умовами наведеної Додаткової угоди: зі згоди Орендодавця, яка була виражена шляхом підписання даної Угоди, Орендар передав, а Новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди, до Додаткової угоди додано також акт приймання передачі земельної ділянки від Орендаря до Нового орендаря.

Окрім того, Договір оренди від 05 серпня 2010 року за № 4АА0715000, номер запису про інше речове право №36500037 (від 18.09.2015 року №12472736) Додатковою угодою №1100101 від 28 грудня 2017 року було викладено в новій редакції.

Відтак, з 28 грудня 2017 року Орендарем (користувачем) земельної ділянки кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області). та яка належить праві власності ОСОБА_1 є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДОПОУ 41101589) (далі Відповідач, Орендар).

03 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено Додаткову угоду №1100180-3 до Договору оренди землі №1100180 від 28.12.2017 року, внесено зміни в частині пролонгації дії строку Договору оренди, а саме до 30 листопада 2027 року.

26 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено Додаткову угоду №1100101-7 до Договору оренди землі №1100101 від 28.12.2017 року, за умовами якої Договір оренди землі між Позивачем та Відповідачем було викладено в цілому в новій редакції, а саме Сторонами (Орендодавцем та Орендарем) в Договорі оренди узгоджено наступні умови:

Строк дії договору оренди: до 31 грудня 2042 року (п. 3.1. Договору оренди в новій редакції);

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 308539,65 грн. (п. 2.3. Договору оренди в новій редакції);

Розмір та форма виплати орендної плати: орендна плата складає 8,46% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 26102,45 грн. за повний рік оренди і вноситься в грошовій формі.

Серед обов`язків Орендаря Сторонами Договору оренди землі узгоджено, обов`язок Орендаря вчасно сплачувати всі належні за цим Договором орендні платежі (пункт 9.4. Договору оренди), який одночасно кореспондується з правом Орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, яке закріплено в пункті 9.1. Договору оренди землі.

Порядок припинення Договору оренди: при укладені Договору оренди Орендарем та Орендодавцем узгоджено, а саме: дія Договору оренди припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із Сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використання, а також інших підстав визначених законом.

Розірвання даного Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання Договору в односторонньому порядку є лише випади визначені законом (пункти 12.3., 12.4. Договору оренди).

19 березня 2025 року представником позивача направлено відповідачеві вимогу про сплату заборгованості з орендної плати за №18-03/2025-14, дану вимогу отримано Відповідачем 24.03.2025 року, що підтверджується трекінгом з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».

Станом на дату складення даної позовної заяви Договір оренди землі, який укладено між Орендодавцем та Орендарем не припинено.

Виходячи із вище наведеного, при укладенні між Позивачем та Відповідачем Договору оренди землі, ними було узгоджено всі істотні умови договору, зокрема: об`єкт оренди: земельна ділянка кадастровий номер: :03:023:0012, площею 9,03 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Степнянської сільської ради, Бериславського району Херсонської області); дату та строк дії Договору оренди: дата укладення договору 05.08.2010 року (дата державної реєстрації Договору оренди землі в державному реєстрі правна нерухоме майно 07.12.2015 року з наступними змінами) та строк дії Договору оренди - до 31 грудня 2042 року; нормативна грошова оцінка землі: 308539,65 грн.; орендна плата: 8,46% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 26102,45 грн. за один рік оренди.

Згідно з листом довідкою наданим Новорайською сільською військовою адміністрацією за №01-12/655/25 від 21.03.2025 року, зазначено наступне: земельна ділянка площею 9,03га, кадастровий номер: :03:023:0012, яка належить ОСОБА_1 не віднесена до ділянок, які забруднені/імовірно забруднені вибухонебезпечними предметами; станом на 20.03.2025 року вищевказані земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не використовуються, тобто обробіток їх не здійснюється; за наявною інформацією повідомляємо, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не приймало участь у обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді підприємства. Обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалося відповідними військовими групами із розмінування за ініціативою Херсонської ОВА в рамках гуманітарного розмінування території громади; також повідомляємо, що деякі користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення співпрацювали із військовими групами із гуманітарного розмінування допомагаючи їм у різний спосіб, деякі землекористувачі здійснювали розмінування земельних ділянок повністю за власний рахунок так як були зацікавлені у якнайшвидшому обстеженні та якнайшвидшому поверненні земельних ділянок у користування, такі користувачі і на даний час також використовують свої власні, або орендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, надавши оцінку всім обставинам та доказам у справі, виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин або інших незалежних від відповідача причин, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань, перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022-2024 роки.

Серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків законодавець у пункті 1 частини другої статті 11 ЦК України вирізняє, зокрема, договори.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

У частині першій статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України,

цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України

«Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт (абзац п`ятий частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.

Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Позивач посилався на пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України, вважаючи, що є підстави для припинення права користування ТОВ «ЮТС-Агропродукт» спірною земельною ділянкою на праві оренди, тобто розірвання договору оренди, через систематичну (більше двох років поспіль) несплату останнім орендної плати.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі

№ 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі

№ 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач, як у відзиві на апеляційну скаргу, так і в апеляційній скарзі не заперечував факт не виконання своїх зобов`язань за договором оренди, а саме невиплату орендної плати за 2022, 2023,2024 роки , посилаючись на те що період окупації та до моменту підтвердження безпечного стану земельної ділянки є наслідком обставин непереборної сили, за які товариство не відповідає; неможливість обробітку земельної ділянки через її потенційне замінування та пряма загроза для життя і здоров`я працівників при обробітку земельної ділянки є обставинами, за які орендар не відповідає, і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.12.2022 року №309 Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області, на якій розташована спірна земельна ділянка у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Також відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі. Крім того, загальне посилання на воєнний стан або лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року не є достатніми підставами для безумовного звільнення від виконання зобов`язань, оскільки такий лист носить загальний характер і не містить ідентифікації конкретного зобов`язання відповідача. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема висновків Верховного Суду у справах № 910/8580/22, № 910/14244/20 та інших, сторони, що посилаються на форс-мажор, повинні довести його наявність у конкретному випадку та безпосередній вплив на виконання їхніх зобов`язань. Водночас, як виснував суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази, що несплата була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21.

Згідно ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Крім того, обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16.

Оскільки відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає тягар доказування неможливості використання майна несе саме орендар. Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду у справах №910/8651/22 від 28.06.2023, №911/1064/21 від 08.11.2023, №910/14244/20 від 12.04.2023, №910/13704/21 від 15.03.2023, №910/8040/20 від 08.07.2021.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що факт перебування вказаної земельної ділянки на території України, яка в період часу з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року входила до тимчасово окупованої російською федерацією території України, свідчить про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки є обґрунтованими.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення

для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин які б свідчили про відсутність протягом 2023 -2024 років, за який відповідачем не вносилася орендна плата, можливості користуватися земельною ділянкою через військову агресію рф проти України, потенцію загрозу забруднення спірних земельних ділянок вибухонебезпечними предметами а також через знищення та розкрадання належного Товариству майна; наявності непереборної сили, та підстав для застосування вимог ст. 726 ЦК України відповідачем суду першої інстанції не надано.

Щодо прийняття судом доказів, які не були подані до суду першої інстанції та додані до апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у справі №646/857/18 від 24.07.2024 року: Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно, мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

Верховний Суд звертає увагу, що зазначена законодавча регламентація відповідає процедурі повного розкриття доказів (discovery). По суті зазначені норми спрямовані на зміщення акценту зі стадії розгляду справи по суті на стадію підготовчого провадження, під час якого і має відбуватися збір процесуального матеріалу і так званий обмін змагальними паперами, що забезпечує розгляд справи у розумні строки. Зазначене свідчить про посилення ролі підготовчого провадження у структурі загального позовного провадження цивільного судочинства в Україні.

Випадки дослідження апеляційним судом нових доказів можуть бути, зокрема, наступними:

1) докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, не знала і не могла знати про їх існування;

2) докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин (не залежних від нього) не міг надати їх до суду;

3) суд першої інстанції помилково виключив із судового розгляду надані учасником процесу докази, що могли мати значення для справи;

4) суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, коли їх подання суду для нього становило певні труднощі тощо).

5) наявні інші поважні причини їх ненадання до суду першої інстанції, де відсутні умисел чи недбалість особи, яка їх подає, або вони не досліджені цим судом внаслідок інших процесуальних порушень.

Зазначене підтверджується численною, сталою й незмінною практикою Верховного Суду (різних юрисдикцій) з цього процесуального питання, яке має важливий вплив на дотримання принципів судочинства: змагальності, диспозитивності, рівності всіх учасників судового процесу, правової визначеності (див.: постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 140/1322/22; постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 717/2052/16-ц, провадження № 14-632цс18 (цивільна юрисдикція), від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, провадження № 14-709цс19 (цивільна юрисдикція), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, провадження № 14-317цс19 (цивільна юрисдикція), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, провадження № 12-4гс21 (господарська юрисдикція), від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12гс21 (господарська юрисдикція); постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 18 червня 2020 року у справі № 909/965/16, від 16 червня 2021 року у справі № 915/2222/19, від 01 липня 2021 року у справі № 46/603 та інші).

Зазначена судова практика є сталою й незмінною і в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду (див.: постанови від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17, провадження № 61-13405св18; від 31 липня 2019 року у справі № 753/11963/15-ц, провадження № 61-27369св18, від 14 грудня 2022 року у справі № 521/574/22, провадження № 61-9422св22 та інші).

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву від 06.05.2025 року з викладом обставин щодо відсутності підстав для розірвання договору оренди та доказами на підтвердження доводів, а саме: лист ТПП від 28.02.2022 та витяг з ЄДРДР від 11.04.2022. оцінку яким суд першої інстанції надав у судовому рішенні.

Відповідно до частин другої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказів неможливості подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, останній не надав, наявність поважних причин їх ненадання до суду першої інстанції, де відсутні умисел чи недбалість особи, яка їх подає, не навів.

Доводи апеляційної скарги щодо особливостей оподаткування плати за землю, отримання товариством пільг з нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності, єдиного податку четвертої групи не свідчать про визнання спірних земельних ділянок забрудненими вибухонебезпечними предметами у встановленому законом порядку і не звільняють Товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності.

Колегія суддів вважає за можливе звернути увагу, що доводи апеляційної скарги про потенційне забруднення земельної ділянки з посиланням про це на лист ГУ ДСНС України в Херсонській області від 11.06.2025 ( виданого після ухвалення рішення суду першої інстанції), суперечать інформації викладеній у цьому листі, у якому зазначено лише про «ймовірність» та надані певні роз`яснення відповідачу, що може свідчити про намагання відповідача впорядкувати свою діяльність на орендованих земельних ділянках після звернення орендодавців до суду.

Спірна земельна ділянка не знаходилась на території введення активних бойових дій у період з 2023 по 2024 року, що підтверджено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року№ 376.

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження забруднення спірної земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, звернення відповідача в межах реалізації закону України « Про протимінну діяльність в Україні», на якій апелянт посилається, у тому рахунку до уповноважених органів щодо проведення процедури очищення території (земельної ділянки).

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що на запит адвоката начальником сільської військової адміністрації в листі від 21.03.2025 №01-12/655/25 щодо земельної ділянки належній у тому рахунку позивачу, проінформовано, що земельна ділянка не віднесена до ділянок, які забруднені/ ймовірно забруднені вибухонебезпечними предметами; безпосередньо працівниками Новорайської СВА огляд (обстеження) земельних ділянок не проводився, станом на 21.03.2025 зазначені земельні ділянки не використовуються відповідачем, тобто обробіток її не здійснюється; ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не приймало участь у обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді підприємства; обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалося відповідними військовими групами із розмінування за ініціативою Херсонської ОВА в рамках гуманітарного розмінування території громади. Також зазначено, що з метою якнайшвидшого повернення земельних ділянок у користування, інші землекористувачі приймали усі можливі заходи для використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення ( а.с.30).

Наведене у сукупності свідчить, що відповідач після деокупації ( з грудня 2022 року) та до наступного часу не виявляє наміру використовувати земельну ділянку сільськогосподарського призначення, не сплачує орендну плату, проте і заперечує проти розірвання договору оренди, що не може не суперечити волі власника землі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.

Таким чином, дослідивши обставини у справі та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди землі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне врахувати доводи апеляційної скарги, щодо неможливості, через тимчасову окупацію, використання орандарем за призначенням об`єкту оренди в період з квітня 2022 року по листопад 2022 року і як наслідок виконання зобов`язань зі сплати у 2022 році орендної плати, відповідно до умов договору. Наведеній обставині суд першої інстанції надав помилкову оцінку. Разом з тим, оскільки судом встановлена систематична 2023-2024 (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору , то на правильність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання договору наведений довід не впливає.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

О.В. Кутурланова

Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року

Суддя І.В. Склярська