Справа № 288/454/25
Провадження № 2/288/287/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Срібнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач), Срібнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в якому вказує, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від даних відносин у сторін народилася спільна донька - ОСОБА_4 .

У Свідоцтві про народження та Витязі зазначено, що батьком дитини є ОСОБА_5 . Відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, через що в графі «прізвище» ОСОБА_6 записаний як « ОСОБА_7 ».

На момент народження дитини стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були добрими, він як батько виконував свої обов`язки, турбувався про доньку та вважав ОСОБА_4 - своєю донькою.

Однак, згодом ОСОБА_3 залишив сім`ю і відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з вимогою про визнання факту батьківства.

На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_8 разом не проживають. Донька проживає разом із ОСОБА_1 . Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Враховуючи викладене Позивач просить: Визнати громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 30.01.2025 року Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №04.

Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни у актовий запис №04 від 30.01.2025 року про народження ОСОБА_4 , складеного Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказати у графі відомості про батька дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Зазначила, що вона перебувала у відносинах з відповідачем, та оскільки він не бажає виконувати батьківські обов`язки вимушена звернутися до суду. Відповідач особисто обирав приватний заклад для проведення першої генетичної експертизи та сам сплачував за неї кошти.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вважає, що дитина не його. Перебував у відносинах з позивачем та разом проживали. Вже один раз за власним бажанням він проводив генетичну експертизу в приватному закладі щодо спорідненості з ОСОБА_9 , але даному результату та експертизі призначеної судом, які містять відомості про те, що він на 99,9 % є батьком дитини, він не довіряє. Також вважає, що при проведенні експертиз позивач могла вплинути на їх результати. Він дитину забирав з пологового будинку, тому що позивач домовилася з командиром, щоб його відпустили.

Представник третьої особи Срібнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними матеріалами справи. /а.с.45/

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , місто Київ, про що 30 січня 2025 року Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 04. Батьками дитини зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_1 . /а.с.17/

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України щодо реєстрації актового запису про народження №0 від 30.01.2025, Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що згідно актового запису №04, складеного 30 січня 2025 року Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Київ народилася ОСОБА_4 , відомості про батька ОСОБА_10 , відомості про матір ОСОБА_1 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України./а. с. 21-22/

До позовної заяви долучено копії фотокарток, на яких зображено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з дитиною на рухах на напис «#пологовий 2». /а.с.23-25/

Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до суду надано копію актового запису №04 від 30.01.2025 року про народження ОСОБА_4 , складеного Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у графі відомості про батька дитини зазначено ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава запису відомостей про батька: заява матері від 30.01.2025. Внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 30.01.2025 за номером 0 Актовий запис складено без присутності заявника. Заяву подано матір`ю дитини в електронній формі відповідно до Порядку надання комплексної електронної публічної послуги "єМалятко", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2023 № 853. Спосіб отримання свідоцтва: відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Графи № 7, 9 актового запису не заповнені у зв`язку з відсутністю даних у медичному висновку про народження. Видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30.01.2025 року. Місце народження дитини «м. Київ» зазначено за фактичним місцем її народження. Власне ім`я дитини « ОСОБА_11 » присвоєно за бажанням матері. Державну реєстрацію народження проведено за принципом екстериторіальності у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». РНОКПП матері НОМЕР_3 . /а.с.58-59/

Відповідно до висновку експерта Чернігівського науково дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/125-25/6046-БД від 26 травня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно, є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність походження ДНК-профілів цих осіб від біологічних батьків та дитини становить не менше ніж 99,99999999%.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Як вбачається з частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до положень статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У постанові від 16.05.2018 року (справа № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18) Верховний суд висловив позицію, відповідно до якої, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

За положеннями статті 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 1.1 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 N 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що батьківство ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку, а позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем в судовому засіданні до суду заявлено про наявність витрат на правничу допомогу, витрат на проведення експертизи, та про послідуюче надання цих доказів суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року); ст. ст. 125, 128, 134, 135 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Срібнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 30.01.2025 року Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №04.

Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни у актовий запис №04 від 30.01.2025 року про народження ОСОБА_4 , складеного Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказати у графі відомості про батька дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко