Провадження №: 2/336/773/2025
УХВАЛА

02 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участі секретаря судового засідання Прохорової О.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні заяву адвоката Погосян М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно транспортний засіб Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна (см3/кВт)-1995, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та який станом на 10.09.2025 року зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви зазначила, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, предметом спору якого у тому числі є вищевказаний автомобіль.

Випадково в серпні 2025 року вона та її довіритель дізналися про те, що ОСОБА_3 продала транспортний засіб Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який є предметом спору цієї справи та був предметом спору по справі № 336/3949/22.

Вказала, що ОСОБА_3 не мала права відчужувати транспортний засіб, який був предметом спору по справі № 336/3949/22, оскільки в цій справі судове рішення ще не було прийнято та вона добре знала, що вищевказаний транспортний засіб не є її особистою власністю.

На підтвердження того, що спірний транспортний засіб було зареєстрованого за ОСОБА_3 та у подальшому відчужено, а саме 11.05.2023 року, представник надала відповідь на її адвокатський запит з Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській і Запорізький областях.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача судом встановлено.

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, предметом спору якого у тому числі є автомобіль Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна (см3/кВт)-1995.

Вказаний автомобіль вперше на території України було зареєстровано 08.02.2022 року за громадянкою ОСОБА_3

11.05.2023 даний транспортний засіб було перереєстровано на громадянина ОСОБА_5 .

В подальшому автомобіль Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ще двічі було відчужено, а саме 28.09.2023 року та 21.11.2024 року.

Станом на 02.09.2025 року власником Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Вищевказана інформація підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях наданої на адвокатський запит адвокату Погасян М.А.

Отже з вищевказаного вбачається, що спірний автомобіль було відчужено ОСОБА_3 під час вирішення судом спору про поділ майна подружжя ОСОБА_6 і який на даний час є також предметом спору.

В силу ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також те, що відчуження вказаного майна під час вирішення спору судом та його подальше відчуження призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно, а також заборона передачі права керування та розпорядження транспортним засобами іншим особам.

Підстав, передбачених частиною 3 ст. 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, немає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно транспортного засобу:

- Kia Sorento, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна (см3/кВт)-1995, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та який станом на 10.09.2025 року зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Савеленко

02.10.25