Справа № 216/7544/14-ц
провадження 2/216/3/25
УХВАЛА

іменем України

16 вересня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Цимбалістенко О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Лідера Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за первісною позовною заявою Акціонерного товариства «СенсБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічними позовними заявами ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про припинення договору поруки, ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СенсБанк» про визнання кредитного договору неукладеним,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «СенсБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічними позовними заявами ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про припинення договору поруки, ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СенсБанк» про визнання кредитного договору неукладеним.

Справу призначено у судове засідання на 16 вересня 2025 року о 11 годині 00 хвилин.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15 вересня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від первісного відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 216/7544/14-ц на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною Довідкою від 25 червня 2025 року № 420-д, яка додана до клопотання.

Розглянувши подане ОСОБА_2 клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до ст. 252 ЦПК України зупинення провадження у справі є правом суду, а не обов`язком.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до п.2 частини першоїст.251 ЦПК України,суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.2 частини першоїст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 частини першої ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертаст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 зазначено: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Крім цього Касаційний господарський суд Верховного Суду у своїй постанові від 13 березня 2025 року по справі 904/4027/22 вказав, що для зупинення провадження у справі на підставі перебування сторони у складі Збройних Сил України недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування особи у складі ЗСУ.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такіпідрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, суд зауважує, що довідка про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у матеріалах справи відсутня.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач за первісним позовм та позивач за зустрічинм позовом не вказав у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі.

Крім того, , відповідач за первісним позовм та позивач за зустрічинм позовом ОСОБА_2 не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника, що й було ним раніше реалізовано.

Суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

З урахуванням вказаних обставин та вищенаведених положень закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, про зупинення провадження у справі.

Проте в разі виникнення нових обставин та надання необхідних та достатніх документів для зупинення провадження, суд звертає увагу на можливість повторного подання клопотання.

Враховуючи обставини, що суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, судовий розгляд цивільної справи № 216/7544/14-ц необхідно відкласти про що повідомити сторони.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином:у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Керуючись ст.ст.223, 240, 247,260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити первісному відповідачу та позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 216/7544/14-ц на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Судове засідання по цивільній справі за первісною позовною заявою Акціонерного товариства «СенсБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічними позовними заявами ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про припинення договору поруки, ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СенсБанк» про визнання кредитного договору неукладеним відкласти до 10 години 00 хвилин 03 грудня 2025 року.

Повідомити осіб, що беруть участь у справі про час та місце розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 вересня 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО