ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6388/25 Справа № 199/6110/23 Суддя у 1-й інстанції - ЯКИМЕНКО Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про зупинення провадження

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Лопракової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №199/6110/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння нерухомим майном, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бут Наталії Вікторівни на рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Якименко Л.Г., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Дніпровська міська рада звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння нерухомим майном.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ДМР посилалася на те, що Інспекцією з питань благоустрою ДМР було встановлено, що за інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, загальною площею 114,6 кв.м, на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. від 03 листопада 2020 року, за реєстровим №5561.

Посилаючись на певні обставини в їх хронологічному порядку, зазначає, що право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , набуто відповідачем ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного законодавства, сама ж земельна ділянка розташована на території міста Дніпра та нікому ніколи у користування чи у власність не передавалась, а отже порушуються права Дніпровської міської територіальної громади.

Вважає, що наявні підстави для припинення права володіння ОСОБА_1 нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також в усуненні перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести знесення нежитлових будівель, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у зв`язку з чим просив суд усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести знесення нежитлових будівель, що розташовані на вказаній земельній ділянці, та припинити право володіння ОСОБА_1 нерухомим майном, що розташоване за вказаною вище адресою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), із закриттям розділу.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння нерухомим майном задоволено.

Усунено перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести знесення нежитлових будівель із описом: нежитлова будівля літ.А-1, споруд №l-4, I, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що розташовані на вказаній земельній ділянці.

Припинено право володіння ОСОБА_1 , нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із: нежитлова будівля літ.А-1, споруд №1-4,I, що розташовані на земельній ділянці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, із закриттям розділу.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з такими рішеннями суду ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бут Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, не доведенні обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, що мають значення для справи.

Зазначає серед іншого, що ОСОБА_1 набула право власності на підставі правочину, а саме: договору дарування нерухомого майна серія НМЕ 182629 від 03 листопада 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального кругу Вдовіною Л.Л. На момент складання акту прийманняпередання нерухомого майна вона, набуваючи права власності, не знала та не могла знати про обставини отримання в користування спірної земельної ділянки та інші обставини щодо дозвільної документації на виконання будівельних робіт, вона є добросовісним набувачем спірного об`єкту нерухомого майна.

Вказує, що а ні позивач, а ні суд не надали правових обгрунтуань, яким чином нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , порушують права інших осіб та не доведено факт самочинного будівництва, та заперечує з приводу зобов`язання судом знести спірне нерухоме майно, як самочинно збудоване, за її (відповідача) рахунок на підставі ч.4 ст.376 ЦК України, оскільки вона є остаточним власником, а ні особою яка здійснила самочинне будівництво.

У зв`язку з чим просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року по справі №199/6110/23 скасувати та винести нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач через свого представника подав відзив на апеляційну скаргу, в якому Дніпровська міська рада вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною. Оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням предмету спору в даній справі та виходячи з характеру спірних правовідносин, судом вірно встановлено обставини, які мають значення для вирішення даної справи та входять до предмету доказування, тому підлягає залишенню без змін.

Серед іншого посилається на те, що спірне нерухоме майно було реконструйоване (переобладнано), побудоване та зареєстроване без отримання дозвільних документів на проведення будівельних робіт, отримання земельної ділянки під будівництво (переобладнання) та без введення в експлуатацію спірного нерухомого майна. Обраний спосіб захисту вважає правильним, який ґрунтується на нормах діючого законодавства і сталої судової практики, в тому числі і в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення об`єкту за рахунок відповідача, як його власника.

За результатами розгляду апеляційної скарги, суд в судовому засіданні 10 вересня 2025 року перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

17 вересня 2025 року суд апеляційної інстанції, на підставі ч.2 ст.244 ЦПК України, поновив судовий розгляд та призначив слухання справи у судовому засіданні на 24 вересня 2025 року о 15 год 00 хв..

В судове засідання апеляційного суду 24.09.2025 сторони не з`явились, тому на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, якою передбачено, що фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, судовий процес не фіксувався.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції виникло питання щодо зупинення провадження у цій цивільній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21, оскільки предметом дослідження у даних справах є визначення суб`єкта відповідальності за самочинне будівництво і правовідносини є подібними.

Вирішуючи зазначене питання колегія суддів виходить з наступного.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справи за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, в контексті справи, що розглядається, права Дніпровської міської ради, як власника земельної ділянки, порушуються в результаті факту самочинного будівництва об`єкту нерухомого майна.

Позиція відповідача зводиться до того, що суб`єктом цивільно-правової відповідальності за самочинне будівництво, відповідно до положень ч.4 ст.376 Цивільного кодексу України є особа, яка здійснила самочинне будівництво, а не суб`єкт, який на теперішній час є власником спірного об`єкта будівництва.

Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2024 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №908/2388/21 за позовом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Запорізької міської ради до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Комфі»; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт 2005»; 3) Приватного підприємства «Терра Віта V» про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Передаючи справу №908/2388/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №509/11/17, від 30.09.2022 у справі №201/2471/20, від 15.03.2023 у справі №205/213/22, від 05.04.2023 у справі №199/6251/18, від 31.05.2023 у справі №201/4483/20, про те, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 05.02.2025 прийняла до розгляду справу №908/2388/21 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Остаточно розгляд справи з ухваленням рішення на даний час не відбувся.

У відповідності до частини 4 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Згідно ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до закінчення перегляду в касаційному порядку (п.14 ч.1 ст.253 ЦПК).

Статтею 263 ЦПК України визначено, що:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи підстави подання даного позову, з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №908/2388/21 матиме суттєве значення для правильного вирішення даної справи та формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема щодо визначення належного відповідача за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва, апеляційний суд вважає необхідним зупинити провадження у даній цивільній справі, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21.

Колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі з урахуванням результатів касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №908/2388/21 Великою Палатою Верховного Суду, а також забезпечити захист прав як позивача так і відповідача, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості.

Керуючись статтями 251, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі №199/6110/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння нерухомим майном до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст ухвали складено 24.09.2025

Головуючий суддя О.В. Агєєв