Справа № 718/1827/25
Провадження 2/718/602/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/1827/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Орган опіки та піклування Мамаївської сільскої ради (с.Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Мамаївської сільскої ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.10.2012 року вони із ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради за актовим записом №17. Після одруження проживали за місцем його реєстрації в АДРЕСА_1 .

Вказує, що від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Зазначає, що подружні відносини вони припинили вже досить тривалий час, понад пять років, по тій причині, що дружина виїхала за кордон, спочатку сказала, що на місяць-два, згодом продовжила строк перебування за кордоном, сина залишила разом з ним, оскільки не мала змоги забрати дитину за кордон.

Згодом відмовилася приїжджати додому, повідомила, що не має наміру з ним підтримувати подружні відносини та намагалася забрати дитину. Він повідомив, що дитину за кордон не відпустить, тому дружина погодилася, щоб син проживав з позивачем. Проте впродовж п`яти років дружина додому не приїжджала, дитиною не цікавилася, її не утримувала.

Посилається на те, що син ОСОБА_4 весь час проживає з ним, навчається в Драчинецькому опорному ЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Крім того, зазначає, що він опікується дитиною, утримує сина, виховує, придбаває все необхідне для комфортної життєдіяльності дитини.

Позивач вказує, що вони із відповідачкою відчужилися один від одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить лише формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження є недоцільним та суперечить його інтересам та бажає щоб син проживав і надалі з ним.

Враховуючи викладене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його самостійному вихованні та повному утриманні.

Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала.

Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.07.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.08.2025 року.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.08.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 01.10.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, скерував заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, скерувала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи без її участі. Просить залишити проживати їхнього спільного з позивачем сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком, у зв`язку з тим, що вона немає можливості в даний час опікуватись і займатись його вихованням.

Представник органу опіки та піклування Мамаївської сільської ради ради Ліска Н. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, вказала про визнанняя позовних вимог, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_5 зареєстровано шлюб 08.10.2012 року у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом №17, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.10.2012 року (а.с.17).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.01.2014 року (а.с.12).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Відповідно до Витягів з територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14, 16).

Згідно довідки Драчинецького ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Мамаївської сільської ради №149 від 17.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається у 7-А класі даного закладу. Батько ОСОБА_1 виховує сина один, піклується про його стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчанняю. Він спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, відвідує заклад освіти. Мати, ОСОБА_2 , контакту із закладом освіти, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.9,10).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що до складу сімї ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входить син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого виховує батько. Мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок нової побудови, газифікований, умови проживання задовільні (а.с.11).

Згідно Довідки №27 від 04.07.2025 року ТОВ «МАК-МЕДИК» вбачається, що ОСОБА_1 приймає активну участь у здоровї сина ОСОБА_3 , який проживає з батьком. Приходить на медичні огляди, профілактичні щеплення, телефонує коли син хворіє (а.с.15).

Згідно письмових пояснень дитини ОСОБА_3 вбачається, що він проживає з батьком ОСОБА_1 .. З батьком у них теплі та хороші відносини. Батько йому допомагає, якщо потрібно підготувати уроки, підтримує у важкі та відповідальні моменти життя сина.

Зазначає, що батько добрий, чуйний та дуже його любить. Протягом усіх років чудово справляється з своїми батьківськими обов`язки, опікує його турботою та любовю. Виховує в чесності, порядності, вчить комуні кувати з однолітками та з старшими людьми. Просить залишити проживати його з батьком, оскільки він самостійно займається його вихованням (а.с.27).

Норми права, які застосував суд.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За нормами ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Зі змісту пункту 1 статті 9 Конвенції вбачається, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення частини 1 статті 3, статті 9 Конвенції про права дитини, частини 2, 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.

З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим, беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища не подано, а тому при реєстрації розірвання шлюбу слід залишити відповідачці існуюче прізвище « ОСОБА_6 ».

Враховуючи, що сторони між собою добровільно не досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітній син після розірвання шлюбу, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову в цій частині і визначення місця проживання сина ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , що у цьому випадку відповідатиме найкращим інтересам дитини.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст.24,56,104-105,110,112,114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,12,13,81-82,133,141,211,247,263-265,268,273,274,279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 08.10.2012 року у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради за актовим записом №17, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . за адрсеою: АДРЕСА_1 на його самостійному вихованні та одноособовому утриманні.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.