Єдиний унікальний номер судової справи 2-7-3518/06
Номер провадження 22-ц/812/1695/25
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

29 вересня 2025 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Чистою В.В.,

за участі:

представника особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1

адвоката Романова О.О.,

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Панченка С.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення, яке ухвалено Центральним районним судом міста Миколаєва 30 червня 2006 року, під головуванням судді Подзігун Г.В., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права власності на самочинно переобладнане нежитлове приміщення,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права власності на самочинно переобладнане нежитлове приміщення.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 21 лютого 2004 року та від 17 квітня 2004 року є власником нежитлового будинку АДРЕСА_1 .

У вищевказаному нежитловому будинку позивачем була проведена реконструкція приміщень, внаслідок чого було самовільно приєднана частина приміщень №15, площею 1.57 кв.м, а також частина коридору №13, площею 1.5 кв.м, та загальна площа приміщень склала 151.9 кв.м, а основна площа 77.9 кв.м.

Станом на дату подачі позову у ОСОБА_2 виникла необхідність розпорядитись своєю власністю, проте зробити це він не може внаслідок відсутності правовстановлюючого документу.

Позивачем отримано згоду сусідів та довідки відповідних служб.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на нежитловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 151.9 кв.м, основною площею 77.9 кв.м.

Адміністрація Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутність на розсуд суду.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 червня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинно реконструйоване нежитлове приміщення шляхом приєднання частини приміщення №15, загальною площею 1.57 кв.м, частини коридору №13, загальною площею 1.5 кв.м, внаслідок чого загальна площа складає 151.9 кв.м, основна площа складає 77.9 кв.м, у нежитловому об`єкті, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Не погодившись із зазначеним рішенням, особа, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення районного суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не з`ясував наявність факту реконструкції згідно з визначенням чинних ДБН та не відмежував реконструкцію від переобладнання, приєднання або іншого «будівництва», якщо останнє мало місце в дійсності.

Також суд не з`ясував фактичних обставин про правовстановлюючі документи і технічні характеристики об`єкту нежитлової нерухомості, який начебто був підданий реконструкції, та не з`ясував титульних власників, користувачів нежитлових приміщень, які або їх частини були приєднані до невідомого нежитлового приміщення.

Спір було вирішено без обов`язкового використання спеціальних знань та проведення будівельно-технічної експертизи.

В судовому рішенні відсутнє посилання на жодне джерело доказів.

Позов було розглянуто з неналежним відповідачем, та до участі у справі не були залучені усі особи, законних прав, інтересів та обов`язків яких стосується оскаржуване рішення.

Звернуто увагу на те, що норми матеріального закону, застосовані судом в оскаржуваному рішенні як підстави для задоволення позову не регулюють спірні відносини та не могли бути правовими підставами для задоволення позову.

Рішення суду повністю не вмотивовано, його суть, предмет і результат, підстави ухвалення з достатньою чіткістю зрозуміти неможливо.

Використаний судом спосіб захисту не є належним та фактично судом в рішенні замінено правову процедуру реконструкцій (якщо така мала місце, із чим особа, яка подала апеляційну скаргу, не погоджується).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі.

Наступною ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року призначено цивільну справу до розгляду в апеляційній інстанції на 29 вересня 2025 року.

26 вересня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду через систему «Електронний суд» була подана заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги та заява про розгляд заяви про відмову від апеляційної скарги без її участі.

Крім того, в заяві позивач посилається на норми процесуального права, які регулюють підстави для подачі заяви про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження, а також розуміння наслідків закриття апеляційного провадження у справі.

Заслухавши осіб, які приймали участь в справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 слід закрити з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Правилами ст.18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з положеннями ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, правом на апеляційне оскарження рішення суду наділена лише особа, яка брала участь у справі, або яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Частиною 5 статті 364 ЦПК України передбачено, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від апеляційної скарги, не допускається.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року за №12, прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Вислухавши думку представників позивача та особи, яка не приймала участі у справі, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про відмову від апеляційної скарги і закриття апеляційного провадження, а також враховуючи, що така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову від апеляційної скарги, оскільки згідно з вищевикладеними нормами процесуального законодавства ОСОБА_1 має право відмовитися від апеляційної скарги до закінчення апеляційного провадження. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відмова від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження суперечить інтересам інших учасників справи.

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що ст.ст.13,43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 червня 2006 року та закрити апеляційне провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.362,364,367,374,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 червня 2006 року задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 червня 2006 року.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 на рішення, яке ухвалено Центральним районним судом міста Миколаєва 30 червня 2006 року, під головуванням судді Подзігун Г.В., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права власності на самочинно переобладнане нежитлове приміщення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що повторне звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення не допускається.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 01 жовтня 2025 року