Справа № 724/2722/25
Провадження № 2/724/772/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О. Г.,

за участі секретаря судового засідання: Лазарюк О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),-

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 28.10.2022 між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/3290118), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 .

30.07.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю тимчасової споруди біля магазину «Зроби сам», що знаходиться за адресою: вул. Ясська, 17, м. Чернівці та автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

29.01.2024 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовною заявою звернувся власник пошкодженого майна з приводу відшкодування завданих йому збитків від ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідача.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», то позивач виплатив за даним страховим випадком страхове відшкодування (з врахуванням мирової угоди) в розмірі 30000 грн.

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/5963/23, відповідача було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Також згідно вказаної постанови, відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

05.06.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача з регресною вимогою (претензією) № 08-03-14/6332. 20.02.2025 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача із досудовим попередженням № 08-03-14/2273. Станом на дату подачі позовної заяви відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив.

Враховуючи вище викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 30000 грн. та судовий збір.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.08.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Дудуц О. В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2022 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АТ/3290118, на підставі якого ПАТ «НАСК «Оранта» взяло на себе зобов`язання відшкодовувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 . Дата початку дії полісу 28.10.2022, дата закінчення дії полісу 28.10.2023.

30.07.2023 року о 03 годині 32 хвилини в м. Чернівці по вул. Ясській, 17, відбулося ДТП за участі автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме прибудову магазину «Зроби сам», що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та іншого майна, а саме прибудови магазину «Зроби сам».

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.08.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, зокрема і за вчинення ДТП, яке мало місце 30.07.2023 року о 03 годині 32 хвилини в м. Чернівці по вул. Ясській, 17 та накладено адміністративне стягнення у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 3 (три) роки.

Крім цього, з постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 30.07.2023 року о 03 годині 32 хвилини керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

29.01.2024 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовною заявою звернувся власник пошкодженої прибудови магазину «Зроби сам» - ТОВ «РапідІнвест» з приводу відшкодування завданих йому збитків від ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідача.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці було затверджено мирову угоду, укладену між ТОВ «РапідІнвест» та ПАТ «НАСК «Оранта», відповідно до умов якої відповідач у справі ПАТ «НАСК «Оранта» зобов`язується виплатити позивачу у справі ТОВ «РапідІнвест» страхове відшкодування в сумі 30000 грн.

20.05.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплачено страхове відшкодування в сумі 30000 грн. на рахунок ТОВ «РапідІнвест», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції АТ «Банк Кредит Дніпро» № 28034 від 20.05.2024 року.

Тим самим, ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало потерпілому грошові кошти в сумі 30000 гривень в рахунок відшкодування понесених матеріальних збитків на страхові виплати внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

05 червня 2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача з регресною вимогою на суму 30000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах регресною вимогою (претензією) № 08-03-14/6332 та досудовим попередженням № 08-03-14/2273 від 20.02.2025 року, однак відповідачем вищевказану претензію та вимогу було проігноровано.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до ст.5 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до положень ст.6 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 1.4, п. 1.7 ст.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За змістом підпункту п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ч. 1 ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В свою чергу, положення ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає виконання обов`язку з відшкодування шкоди, завданою винною особою та яка застрахувала свою цивільну відповідальність - страховиком (винної особи).

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, відповідно до статей 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

За змістом підпункту «в» п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «НАСК «Оранта» необхідно стягнути завдані збитки у порядку регресу, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 гривні.

На підставі ст.ст. 11, 16, 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (зареєстроване місце знаходження: вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, ) матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 30000 грн. (тридцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (зареєстроване місце знаходження: вул. Здолбунівська, 7-Д, м.Київ, ) судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29.09.2025 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ