У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Мих Вікторії Олегівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 ро стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

Позивач 11.03.2025 через систему «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №101900428 від 29.12.2023 в розмірі 36665 грн.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 26.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін о 09:00 12.06.2025.

03.06.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, додав ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.08.2024 по справі №902/169/24, про його неплатоспроможність (а.с.42-46).

Ухвалою суду від 12.06.2025 по справі призначено судове засідання о 10:00 01.10.2025, в яке викликано сторін.

Сторони у судове засідання на указану дату не з`явилися. Натомість, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.56-58), таку ж заяву подав відповідач (а.с.51).

Суд, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України провів розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обставини, встановлені судом.

Згідно матеріалів позовної заяви, 09.12.2023 між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений кредитний договір № 101900428.

26.04.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 101900428, сума заборгованості за яким становить 36665 грн.

Як встановлено судом з ухвали Господарського суду Вінницької області у справі №902/169/24 від 06.08.2024, копію якої надав відповідач, наявність якої також перевірено у Єдиному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120857050), як вбачається з матеріалів справи, боржник, звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначив що на момент звернення до суду, згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками, розмір заборгованості боржника складає приблизно 378 421,86 грн.

Разом з цим, Заявник уклав кредитні договори, по яких існує заборгованість, згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників (додається) з 20 фінансовими установами, а саме: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів"; ТОВ "Лінеура Україна"; ТОВ "Аванс кредит"; ТОВ "ФК "Є Гроші Ком"; ТОВ "Маніфою"; ТОВ "Іннова фінанс"; ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"; ТОВ "ФК Кредіплюс"; ТОВ "Стар Файненс Груп"; ТОВ "Алекскредит"; ТОВ "Слон кредит"; ТОВ "Селфі кредит"; АТ "Ідея Банк"; АТ "Таскомбанк"; АТ "ПУМБ"; АТ "А-Банк"; ТОВ "Споживчий Центр"; ТОВ "Укр Кредит Фінанс"; ТОВ "Мілоан"; ТОВ "Бізпозика".

01.05.2024 року сформовано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі. Дата публікації оголошення на сайті ВГСУ 01.05.2024 року, номер публікації 73109.

Як свідчать матеріали справи, після офіційного оприлюднення 01.05.2024 року оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 до дня проведення попереднього засідання 06.08.2024 року жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника - ОСОБА_1 до господарського суду не надходило.

При цьому, суд враховує, що керуючим реструктуризацією 29.05.2024 року подано до суду відомість № 02-353/2437 від 29.05.2024 року з повідомленням про те, що станом на 29.05.2024 року вимоги кредиторів до ОСОБА_1 не надходили.

Також, як зазначено вище арбітражний керуючий Белінська Н.О. у поданій до суду позиції щодо заяви боржника про закриття провадження у справі, зазначила, що арбітражний керуючий керуючись постановою Верховного Суду від 05.10.2022 року по справі № 921/39/21 надіслала засобами поштового зв`язку на адреси кредиторів, які не заявилися у справі № 902/169/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 повідомлення (попередження) кредиторам № 02-353/2463 від 30.05.2024 року, щодо правових наслідків не подання ними у порушення вимог ч. 1 ст. 45 КУ з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника, про що свідчить додані до матеріалів справи копії описів вкладення та накладних АТ "Укрпошта".

Суд прийняв рішення: задовольнити заяву ОСОБА_1 б/н від 05.08.2024 про закриття провадження у справі № 902/169/24. Закрити провадження у справі № 902/169/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ). Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.04.2024 у справі № 902/169/24. Припинити повноваження арбітражного керуючого Белінської Н.О. як керуючого реструктуризацією боржника - ОСОБА_1 . Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на адреси електронної пошти: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику боржника - адвокату Соньку В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому Белінській Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Жмеринському відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; Регіональному відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; ГУ ПФУ у Вінницькій області - . (а.с.43-46).

Ухвала набрала законної сили 07.08.2024.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 19 ЦПК України, зазначається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у статті 2 ЦПК України, до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21.10.2019 у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства від 21.04.2019.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. (ч. 2 ст. 7 КУзПБ)

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи. (ч. 3 ст. 7 КУзПБ).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема і справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч. 13 ст. 30 ГПК України, виключною є підсудність справ, в тому числі які передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц (Провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 також зазначила, що закриття провадження у справі є недоцільним, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення.

Отже, при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Статтею 7 КУзПБ як процесуальним законом змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника(юридичної чи фізичної особи).

Отже, оскільки ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.04.2024 за заявою ОСОБА_1 було відкрито провадження у справі №902/169/24 про неплатоспроможність, ця справа мала б бути передана до Господарського суду Вінницької області для розгляду по суті, згідно встановлених законом правил юрисдикції та підсудності (ч. 3 ст. 7 КУзПБ).

Однак, згідно ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.08.2024 закрито провадження у справі №902/169/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; вимоги конкурсних кредиторів ( до яких віднесено - ТОВ «МІЛОАН»), які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.04.2024 у справі № 902/169/24.

Тому ця справа підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору.

Керуючись ст. ст.30, 31, 354 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Мих Вікторії Олегівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №101900428 від 29.12.2023, в розмірі 36665 грн, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОПН» - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ