Справа № 445/2185/25
провадження № 2/445/1185/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 .. В обґрунтування позову зазначає, що 07.10.2017 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Позивачка зазначила, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин між ними, тому примирення та збереження шлюбу є неможливим, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правову допомогу.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просить справу розглядати у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували такий 07.10.2017 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 194.

Як вбачається з копії свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ч. 1, 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету.

Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим.

Враховуючи наведене вище, а також заяву відповідача, згідно якої він визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити.

Окрім того, на підставі ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та повернути позивачу з державного бюджету України 50 % судового збору.

Вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Враховуючи, що позивачем не надано жодних документів на підтвердження витрат на правову допомогу, такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 142,206,258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07.10.2017 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 194.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 605,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повернути з державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 605,60 грн. судового збору, згідно квитанції №2.288066277.1 від 01.09.2025

В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський