Провадження №2/447/748/25
Справа №447/1154/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

01.10.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

14.04.2025 представник позивача ТОВ «Нафтогаз Тепло» пред`явив позов до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 38 680,69 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченої суми судового збору 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №329 від 19.11.2019, ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області. Даним рішенням також погоджено позивачу застосування тарифів на теплову енергію на послуги з постачання теплової енергії та на послуги з постачання гарячої води. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії, оскільки отримує такі послуги та відповідно користується тепловою енергією. Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , така є під`єднаною до внутрішньобудинкової системи теплопостачання та гарячої води. На виконання рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №329 від 19.11.2019 впродовж опалювальних сезонів 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025 років позивачем забезпечено подання теплової енергії споживачам м. Новий Розділ, в тому числі й відповідачу. Вказаний факт підтверджується копіями актів про пуск теплоносія до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Послуги з управління багатоквартирного будинку за вказаною адресою надвалися КП «Розділжитлосервіс», яке здійснювало обслуговування внутрішньобудинкових мереж і запуск теплоносія. Пізніше послуги стало надавати ОСББ вул. Чорновола, 20. Відповідач у встановленому законом порядку від надання послуг ПТЕ та/або ПГВ не відмовлялася та не відключалася. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги та не вносила плату за абонентське обслуговування, у результаті чого станом на момент подання цієї позовної заяви, утворилась заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить 38 680 гривень 69 копійок, з яких: 30 330 гривень 54 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 1 467 гривень 88 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 5 514 гривень 59 копійок інфляційне збільшення; 1 367 гривень 68 копійок 3% річних. Крім цього, 21.07.2022 Миколаївським районним судом Львівської області було видано судовий наказ у справі №447/1529/22 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 18 723,35 грн. та 248,10 грн. судового збору. 07.11.2022 судом постановлено ухвалу про скасування судового наказу за заявою, поданою боржником ОСОБА_1 . У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відповідач відмовляється, попри направлену вимогу на адресу місця проживання. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати у справі.

15.04.2025 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 17.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалу суду від 17.04.2025, копію позовної заяви та доданих до неї документів, надіслану відповідачу, така отримала 08.05.2025, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду та міститься у матеріалах справи.

Правом на подання відзиву відповідач не скористалася, оскільки такий в установлений ЦПК України та ухвалою від 17.04.2025 строк до суду не надійшов. Строк для подання відзиву закінчився.

26.08.2025 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6 882,27 грн., з яких: 5 514,59 грн. інфляційне збільшення; 1 367,68 3 % річних.

01.10.2025 відповідач ОСОБА_1 на електрону пошту суду подала заяву, у якій визнала позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.08.2025, тому просить стягнути з неї 50 % сплаченого судового збору.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону. Підстав для висновку про порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб у зв`язку з визнанням відповідачем позову немає.

01.10.2025 представник позивача Тенета Н.Р. подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Уточнені позовні вимоги підтримала.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 «Про визначення виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води» визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ, погоджено ТОВ «Нафтогаз Тепло» застосування тарифів на теплову енергію, на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

21.10.2021, 10.11.2022, 03.11.2023, 31.10.2024 представником ТОВ «Нафтогаз Тепло» складено акти про те, що у зазначені дати на житловий будинок по АДРЕСА_2 надано послуги з постачання теплової енергії. Представником споживача також було підписано вказані акти.

На зворотах копій вищевказаних документів містяться копії нарядів від 21.10.2021, 10.11.2022, 03.11.2023, 31.10.2024 щодо включення теплопостачання, підписані представником ТОВ «Нафтогаз Тепло» та представником споживача.

Комісією КП «Розділжитлосервіс» підписано паспорт готовності до роботи в опалюваний період 2020/2021 років будинку АДРЕСА_2 .

Позивач додав копії актів про відпуск теплової енергії буд. АДРЕСА_2 з грудня 2019 року по квітень 2020 року, з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, з листопада 2021 року по квітень 2022 року, з листопада 2022 року по квітень 2023 року, з листопада 2023 року по березень 2024 року, з жовтня 2024 року по лютий 2025 року, складених представником позивача ТОВ «Нафтогаз Тепло» у присутності представника споживача.

Крім цього, 05.10.2020, 06.10.2021, 20.10.2022, 17.10.2023, 25.09.2024 складено акти готовності до опалювального періоду будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №419281914, сформованої 24.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_1 одноособово.

Відповідно до розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, абонентського обслуговування, а також 3 % річних й інфляційної складової за період з 01.11.2021 по 31.01.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 38 680 гривень 69 копійок, з яких: 30 330 гривень 54 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 1 467 гривень 88 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 5 514 гривень 59 копійок інфляційне збільшення; 1 367 гривень 68 копійок 3% річних.

09.03.2022 за вих. №126/1.11/19-258 ТОВ «Нафтогаз Тепло» направило письмову вимогу про сплату заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

Представником позивача до позову долучено також копію ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі №447/1529/22, провадження №2-c/447/16/22, якою скасовано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за заявою боржника.

Оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Опалення це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення це послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права і обов`язки споживачів.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 7 вищевказаного закону передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у частинах першій і третій 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов?язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов?язки споживача теплової енергії, зокрема, абзацом п`ятим своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 6 ст. 19, ч. 5, 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Правилами №1182 від 11.12.2019, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов?язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов?язок, а не право споживача таких послуг.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору, так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Таким чином, суд встановив, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 одноособово. Вказана квартира підключена до мережі централізованого опалення. В опалювальному сезоні 2019-2024 років такі послуги їй надавались і нею споживались, відтак споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, отримані ним.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов?язує. Тобто, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач у повному обсязі виконав свої зобов?язання з надання послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачу послуг, надання неякісних послуг тощо, суду не надано.

Отже, згідно із зазначеними нормами, споживач зобов?язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Ураховуючи те, що відповідач вчасно не здійснювала оплату комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а також беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 визнала позов, заборгованість у розмірі 6 882,27 грн., з яких: 5 514,59 грн. інфляційне збільшення; 1 367,68 3 % річних, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нафтогаз Тепло» повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позов, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 5, 13, 76, 81, 82, 89, 128, 141, 142, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість у розмірі 6 882 (шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 27 копійок, з яких: 5 514 (п?ять тисяч п?ятсот чотирнадцять) гривень 59 копійок інфляційне збільшення; 1 367 (одна тисяча триста шістдесят сім) гривень 68 копійок 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у справі у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок відповідно до платіжної інструкції №3298 від 03.04.2025, платіжного доручення №2857 від 16.06.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», юридична адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, фактична адреса: Гірнича, 23, м. Новий Розділ, Стрийський район, Львівська область, 81652, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник квартири: АДРЕСА_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 01.10.2025.

Суддя Головатий А.П.