Справа № 595/751/25
Провадження № 2/595/339/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача, адвоката Захарчука Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Лілія Богданівна про усунення від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Одіжинська Л.Б., в якому просить усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ухиленням від надання допомоги своєму чоловіку ОСОБА_3 . Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , 1971 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 21.01.2006 її син, ОСОБА_3 , уклав шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася донька ОСОБА_4 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 11.02.2025 вона звернулася до приватного нотаріуса Одіжинської Л.Б. із заявою про прийняття спадщини, однак, їй стало відомо, що із такими ж заявами про прийняття спадщини звернулись відповідач ОСОБА_2 та її внучка, ОСОБА_4 , у зв`язку з чим нотаріусом 04.02.2025 відкрито спадкову справу № 14/2025. Так, квартира АДРЕСА_2 належала спадкодавцеві на підставі договору від 05.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимович Л.В. Зазначає, що в її сина, ОСОБА_3 , ще з раннього віку були проблеми з артеріальним тиском, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася з ним до Бучацької центральної районної лікарні. Також ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради. Відповідно до довідки № 1806/1 від 20.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки», у періоди з 18.12.2019 по 25.12.2019, з 02.01.2020 по 22.01.2020, з 31.01.2020 по 11.02.2020, з 25.01.2021 по 10.02.2021. Зауважує, що всі ці періоди вона була разом з ним та супроводжувала його. Окрім того, в період з 20.11.2020 по 15.01.2021 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в м. Івано-Франківськ у клініці ТОВ «Фланмед», де проходив курс психосоціальної реабілітації, в цей час вона також була разом із ним. Водночас, звертає увагу, що дружина її сина, ОСОБА_2 , разом з їхньою спільною донькою ОСОБА_5 , вже більше п`яти років проживали окремо у її батьків в с. Звенигород Чортківського району Тернопільської області. Їхні шлюбні відносини були фактично припинені, оскільки ОСОБА_2 постійно нехтувала сімейними цінностями, не розуміла наявних проблем, не підтримувала нормальну моральну атмосферу в сім`ї. На момент смерті її сина, спільного домашнього господарства вони з дружиною не вели, подружнім життям не жили. Зауважує, що її син ОСОБА_6 говорив їй про те, що неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану та в суді, однак остання залишила його звернення буз розгляду. Таким чином, просить врахувати ту обставину, що спадкоємець за законом ОСОБА_2 не проживала із спадкодавцем, не вела спільне господарство, не піклувалася про її сина та не виконувала жодних сімейних (побутових) обов`язків. Всі побутові потреби, зокрема, приготування їжі, прибирання, закупівлю продуктів та ліків, оплату комунальних платежів здійснювала вона, позивачка по справі. Також зауважує, що всі витрати, які пов`язані із похованням спадкодавця, були покриті за рахунок її коштів. Окрім того, звертає увагу, що спірна квартира АДРЕСА_3 , була придбана для сина ОСОБА_6 06 серпня 2004 року до реєстрації шлюбу між її сином та ОСОБА_2 , виключно за кошти їхньої сім`ї. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

22 травня 2025 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Л.Б., про усунення від права на спадкування. Заборонено приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Л.Б. (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400) видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1971 року народження, будь-яким спадкоємцям, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження. Окрім іншого, даною ухвалою відповідачу у справі запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву та докази, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

07 липня 2025 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Захарчука Ю.В., надійшла зустрічна позовна заява про розподіл майна спільної сумісної власності подружжя, яку він просить прийняти до спільного розгляду з первісним позовом і об`єднати в одне провадження. Окрім того, просить визнати за ОСОБА_2 право власності на квартири АДРЕСА_3 . Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви. Відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна спільної сумісної власності подружжя. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна спільної сумісної власності подружжя повернуто заявнику.

08 липня 2025 року ухвалою суду закритопідготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Л.Б. про усунення від права на спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 , будучи присутньою у судовому засіданні, позов підтримала та просила такий задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Захарчук Ю.В., будучи присутнім у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Л.Б. в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшла заява від приватного нотаріуса Одіжинської Л.Б., в якій вона просить розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, на які сторони посилаються, як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що визначений законом.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа, в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Бучач Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 грудня 2024 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області України 22 грудня 2006 року.

ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_4 , що стверджується договором дарування квратири від 06 серпня 2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимович Л.В.

За даними свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_4 (сім), виданого 24.02.2006 Виконавчим комітетом ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області, Виконком Бучацької міської ради посвідчує, що в цілому квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 53,0 кв.м дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. із письмовою заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її син, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Бучач Тернопільської області та на час відкриття спадщини постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Цією заявою, як спадкоємець першої черги за законом, приймає всю спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79960323, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б. 04.02.2025 заведена спадкова справа № 73595713, номер у нотаріуса 14/2025.

Як вбачається з довідки вих. № 88/09 від 15.01.2021, виданої директором ТОВ «Фланмед» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому за адресою в АДРЕСА_5 , такий перебував у клініці ТОВ «Фланмед» з 20.11.2020 по 15.01.2021 за адресою в м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 47, де проходив медичний курс психосоціальної реабілітації.

З довідки № 1806/1, виданої генеральним директором КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» 20 травня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий в м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР у такі періоди: з 18.12.2019 по 25.12.2019 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Активна залежність»; з 02.01.2020 по 22.01.2020 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції неускладнений»; з 31.01.2020 по 11.02.2020 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції неускладнений»; з 25.01.2021 по 10.02.2021 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції неускладнений».

Позивачкою до матеріалів цивільної справи долучено квитанції до прибуткового касового ордеру № 1559 від 27.04.2023, № 4180 від 27.11.2023, № 26 від 03.01.2025, № 2025 від 13.05.2025, згідно з якими сплачувалися комунальні послуги за особовим рахунком НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , який закріплений за ОСОБА_3 . А також квитанції АТ «Укрпошта» від 17.10.2024, 15.01.2025 та 11.02.2025 про оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , платник: ОСОБА_3 .

Також позивачка ОСОБА_1 долучила рахунок № НОМЕР_4 , сформований ОСОБА_8 04.12.2024, на суму 9940 грн за поминальний обід.

З акту опитування свідків від 07 травня 2025 року вбачається, що жителі АДРЕСА_6 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підтверджують, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою, але не проживає за такою з 2020 року по даний час.

ОСОБА_4 04 лютого 2025 року зверталася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. із письмовою заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Бучач Тернопільської області та на час відкриття спадщини постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Цією заявою, як спадкоємець першої черги за законом, приймає всю спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 .

Окрім того, 08 квітня 2025 року ОСОБА_2 також звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. із письмовою заявою, в якій повідомила, що вона, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України, цією заявою відмовляється від прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка ОСОБА_3 на користь дочки померлого ОСОБА_4 .

За даними довідки № 06-06/09-13/1121, виданої Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника 12.03.2025 ОСОБА_4 , вона дійсно навчається на факультеті історії, політології і міжнародних відносин спеціальності 291 Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії (освітня програма «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії») 1-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2028. Стипендію за період з 01.09.2024 по 31.01.2025 не отримувала.

Як вбачається з Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 19.01.2024 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання ОСОБА_4 становить 129200,00 грн.

Згідно платіжних інструкцій на переказ готівки від 21.08.2024, 25.11.2024, 19.05.2025, ОСОБА_2 здійснила переказ коштів в сумі 16150,00 грн, 16150,00 грн, 18039,00 грн, відповідно, на адресу Прикарпатського національного університету імені В.Стефаника, призначення платежу: за навчання в університеті ОСОБА_4 .

З довідки про доходи № 5843 4888 6785 2356 від 23.06.2025 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію по втраті годувальника, всього за період з грудня 2024 року по травень 2025 року в розмірі 17704,25 грн.

Як вбачається з Листа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. № 57/01-16 від 01 липня 2025 року, така повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Бучач Тернопільської області та на час відкриття спадщини постійно проживав і був зареєстрвоаний за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємець першої черги за законом дочка спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину прийняла, особисто подавши приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Л.Б. заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття. Вказана заява надійшла 14.02.2025 за № 25. На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б. 14.02.2025 за № 14/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведено спадкову справу. Спадкоємець першої черги за законом мати спадкодавця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадщину прийняла, особисто подавши приватному нотаріусу Одіжинській Л.Б. заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття. Вказана заява надійшла 11.02.2025 за № 28. Спадкоємець першої черги за законом дружина спадкодавця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовилася від прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 на користь дочки померлого, ОСОБА_4 , особисто подавши приватному нотаріусу Одіжинській Л.Б. заяву про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття. Вказана заява надійшла 08.04.2025 за № 84. Згідно довідки, виданої Бучацькою міською радою 04.02.2024 за № 33 ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за вказаною адресою зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. 04.02.2025 за № 79960373, заповіту спадкодавець ОСОБА_3 не складав. Станом на 01.07.2025 свідоцтва про право на спадщину по вищевказаній спадковій справі приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б. не видавались. Інформації про інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 по вищевказаній спадковій справі немає.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що позивачка ОСОБА_1 є її бабцею, а відповідачка ОСОБА_2 матір`ю. Пояснила, що після того, як вони вже не проживали разом з батьком, пригадує, що то був 2021 рік, такий ходив на роботу в музичну школу та на Укрпошту. Вони переїхали проживати до батьків матері у зв`язку з тим, що він вживав алкоголь, а в мами виникла потреба поїхати за кордон, щоб мати змогу її утримувати. В той же час, стверджує, що тато не був у безпорадному стані. З батьком вона, хоч не часто, але підтримувала зв`язок. Останній раз вони спілкувалися з ним у листопаді 2024 року, вона подзвонила 09.11, щоб привітати його з днем народження, однак відповіді не отримала. Через деякий час він передзвонив і сказав, що тоді не міг взяти трубку. Вона навчається на контрактній основі, все її навчання оплачує мама, яка працює за кордоном. Батько участі в її утриманні не брав узагалі. Їй відомо, що він проходив лікування від алкогольної залежності, однак він ніколи не просив її ні про яку допомогу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так, позбавлення особи права спадкувати це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Виключні підстави для усунення від права на спадкування передбачені ст.1224 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її нагальну необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19.06.2019 у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 18.10.2021 (справа №205/4674/19) та в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 (справа №127/11015/17).

Так, в ході розгляду справи встановлено, що в період з грудня 2019 року по лютий 2021 року ОСОБА_3 чотири рази перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР з діагнозами «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Активна залежність», «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції неускладнений», однак, в судовому засіданні позивачкою не доведено, що через наявне у ОСОБА_3 захворювання такий потребував постійного стороннього догляду та був обмежений в самообслуговуванні та пересуванні.

Натомість, сама ж позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила суду, що син до дня смерті працював у музичній школі, навчав дітей гри на музичному інструменті, що також підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка є дочкою померлого. Позивач також повідомила, що в день смерті сина, він був присутній як музикант на церемонії поховання загиблого військовослужбовця, де йому стало погано. Коли син, будучи уже вдома, повідомив її про свій стан, вона викликала швидку медичну допомогу, однак врятувати його не вдалося. В даному випадку йдеться про те, що смерть ОСОБА_3 настала незадовго після погіршення стану його здоров`я, фактично раптово.

Відтак, звертаючись до суду з даним позовом позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані, той факт, що останній потребував допомоги та догляду, а також навмисного ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання обов`язку щодо надання спадкодавцю, чоловіку ОСОБА_3 , допомоги.

Так само суду не подано жодних доказів того, що померлий ОСОБА_3 звертався до відповідачки ОСОБА_2 з проханням про допомогу, догляд та утримання, а також, що відповідачка ОСОБА_2 ухилявлася від надання допомоги своєму чоловіку, усвідомлюючи свій обов`язок щодо утримання спадкодавця, мала можливість надавати таку допомогу, але не вчиняла необхідних дій.

Посилання сторони позивача на те, що відповідач ОСОБА_2 не спілкувалася із чоловіком ОСОБА_3 суд до уваги не бере та зауважує, що відсутність спілкування між спадкоємцем та спадкодавцем протягом тривалого часу не є саме по собі підставою для усунення особи від права на спадкування за законом. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин вже зазначених вище: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Окрім того, слід зауважити, що на практиці стосунки між рідними, в тому числі й між подружжям, в переважній більшості є недоступними для оточуючих і їм притаманні особливі та виключні взаємовідносини між собою, наявність яких можливо інколи і не сприймається суспільством.

За таких обставин, доводи позивачки про те, що відповідачка не спілкувалася із чоловіком та не цікавивилася станом його здоров`я, не є безумовною підставою для усунення її від спадкування.

Вказане узгоджується із висновком Верховного суду викладеним у постанові від 04.06.2024 у справі № 523/18324/18 (провадження № 61-17804св23).

Відтак, на переконання суду, відсутні правові підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , оскільки позивачем не доведено одночасного настання всіх, передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України обставин, що є обов`язковим для можливості усунення спадкоємця від спадкування.

Посилання позивачки на те, що її син з відповідачкою проживали окремо і син мав намір розірвати з нею шлюб, що є, на її думку, підставою для задоволення позовних вимог, суд до уваги також не бере з огляду на таке.

Приписами статті 119 Сімейного Кодексу передбачено, що встановлення режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно здійснюється виключно за рішенням суду, ухваленим за заявою подружжя або за позовом одного з них.

Разом з тим, в судовому засіданні не доведено, що подружжя або один із них зверталися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання, чи із позовом про розірвання шлюбу. Станом на час відкриття спадщини відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що в судовому засіданні сторонами не оспорювалось.

Саме по собі окреме проживання подружжя, навіть при наявності відповідного рішення суду, не припиняє прав та обов`язків подружжя та не є підставою для усунення від спадкування після смерті одного з них.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такимиза собами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Враховуючи наведене, суд керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

22 травня 2025 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Л.Б., про усунення від права на спадкування. Заборонено приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Л.Б. (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400) видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1971 року народження, будь-яким спадкоємцям, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Відповідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

На підставі ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Лілія Богданівна про усунення від права на спадкування за законом, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного п ровадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: с.Звенигород Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Лілія Богданівна, місцезнаходження: вул.Галицька, 84-а, м.Бучач Чортківського району Тернопільської області.

Суддя: І. І. Тхорик