Справа № 344/8517/25
Провадження № 2/344/3365/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 58 970,36 грн., стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 58 970,36 грн., стягнення судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в обслуговуванні ТОВ «Благоустрій М-Груп». ОСОБА_1 отримує послуги за вищевказаною адресою, станом на 01.0.2025 заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 58 970,36 грн. ОСОБА_1 надсилались розрахунки та повідомлення про заборгованість, однак відповідач заборгованість не сплатив, від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відмовляється, представник позивача вважає,що відповідач умисно ухиляється від сплати житлово-комунальних послуг (а.с.1-5).

15.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.27).

20.08.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Міськів О.Т. подано відзив на позов, позовних вимог не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про укладення між позивачем та відповідачем договорів про надання житлово-комунальних послуг у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Також відсутні докази відмови відповідача від укладення договору - позивачем не надано суду жодного доказу з приводу того, що відповідачу направлялась пропозиція щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та відповідний розрахунок заборгованості.

Згідно отриманої з Єдиного демографічного реєстру відповіді про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованим не значиться.

Доказів того, що позивач є влаником/квартиронаймачем вищевказаної квартири суду не надано (Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), а долучений позивачем особовий рахунок відкритий на ім`я відповідача не є доказом того, що ОСОБА_1 користується/користувався послугами наданими позивачем, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с.40-44).

04.09.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, позов підтримує, просить задоволити. Зазначає, що власник житлового приміщення несе зобов`язання, незалежно від того чи зареєстрований хтось у житловому приміщенні та чи хтось проживає у квартирі. З цього випливає, що власник зобов`язаний оплачувати вартість обслуговування та прибирання будинку та прибудинкової території (а.с.55-57).

18.09.2025 року представником відповідача подано клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності, зважаючи на те, що запровадження карантину та введення воєнного стану є обставиною, яка не залежить від волевиявлення особи і в певних випадках може створити перешкоди і труднощі, що унеможливлюють чи ускладнюють можливість своєчасного звернення особи до суду у визначений законом строк. Однак Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області не перебував та не перебуває в зоні, де ведуться активні бойові дії. Суд не припинив своєї роботи під час карантину та з моменту введення на території України воєнного стану, доступ до правосуддя не обмежувався. Таким чином, відсутні обставини, які б перешкоджали позивачу звернутися до суду в межах строків позовної давності, які під час карантину так і з моменту введення на території України воєнного стану (а.с.60-62).

Представник позивача позовні вимоги підтримала просила задоволити, щодо застосування термінів позовної давності заперечує.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, крім того просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Судом встановлено, що відповідно до виписки ТОВ «Благоустрій М-Груп» по рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 58 970,36 грн. Власником нерухомого майна зазначено ОСОБА_1 (а.с.10-12).

Спірні правовідносини регулюються ЦК України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно зі статями 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Отже, враховуючи положення статей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

При зверненні до суду, позивачем пред`явлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом здійснювався запит щодо місця реєстрації відповідача. Відповідно до відповіді №1379400 від 15.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.26).

Відомостей про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 сторонами не надано, клопотань про витребування таких судом, сторонами не заявлено.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , даних про перебування вищевказаної квартири у нього на праві власності суду не надано, даних, що відповідач є наймачем спірної квартири відповідно до закону також немає.

На підставі наведеного позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд звертає увагу, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

У зв`язку з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог заява представника відповідача про застосування строку позовної давності до суду не розглядається.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем слід залишити за ним.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.13, 78, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 58 970,36 грн., стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 29.09.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.