Справа № 337/3666/25
Номер провадження 2/337/2082/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначив, що відповідач 16.03.2019 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та звернувся до позивача щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, встановивши відповідачу ліміт використання кредиту у розмірі 80 000 гривень. Відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту у строки та на умовах, передбачених договором, а також оплачувати послуги банку згідно з тарифами, однак, належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 76 850,01 гривень.

Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 76 850,01 грн, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 23.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

27.08.2025 від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній заперечив проти позовних вимог, вважаючи їх необгрунтованими. На думку сторони, позивач не надав суду доказів, що відповідачу були надані грошові кошти, при цьому відповідно до наданого розрахунку відповідач сплатив 130 656 грн, що майже вдвічі перевищує суму заборгованості, на яку посилається позивач. Виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Сам розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним. Умови і правила обслуговування фізичних осіб не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами.

28.08.2025 від представника позивача надійшли пояснення по справі, у яких сторона заперечила проти доводів відповідача, вважаючи їх безпідставними; позивач додатково надав виписку з рахунку відповідача про рух коштів за період з 16.03.2019 по 27.08.2025, яка, на його думку, підтверджує факт користування кредитними коштами відповідачем. Позивач зазначив, що відповідач, підписавши власноручно анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16.03.2019, підтвердив своє ознайомлення з Умовами та правилами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 3 Анкети-заяви). Просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судові засідання, призначені на 27.08.2025, 02.10.2025, сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Представник позивача у позові заявив клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, за наявними матеріалами. 01.10.2025 від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому розгляді в режимі відеоконференції, в задоволенні якої ухвалою суду від 01.10.2025 було відмовлено з посиланням на порушення строків подання відповідного клопотання, передбачених ч. 2 ст. 212 ЦПК України.

02.10.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких сторона наполягає на безпідставності позовних вимог, з посиланням на те, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил, Паспорту споживчого кредиту, Тарифів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, а тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з такими умовами відповідач ознайомився та погодився, підписуючи заяву. Також позивач не пред`явив вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, банком нараховувалися відсотки за кредитом, водночас вони були включені до тіла кредиту. Банком безпідставно нараховані відповідачу відсотки у загальному розмірі 87 147,11 гривень, які банком безпідставно списано на погашення відсотків. Відповідачем в період з 13.06.2018 по 24.09.2024 в рахунок погашення заборгованості внесено кошти на загальну суму 139 254 грн та погашені відсотки в розмірі 87 147,11 грн, що значно перевищує розмір кредитного ліміту 50 000 гривень. Таким чином, з наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмірі надані банком кредитні кошти. Також представник відповідача зазначив, що відповідач є військовослужбовцем за мобілізацією, водночас жодних доказів на підтвердження вказаної обставини або клопотань (наприклад, про зупинення провадження) сторона не подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, наявність відзиву та додаткових пояснень відповідача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.ст 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють договір позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що 16.03.2019 відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» щодо отримання кредитних коштів, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, підтвердив ознайомлення з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту. Банк на підставі договору та заяви відкрив поточний рахунок та встановив кредитний ліміт (у початковому розмірі 5 000 гривень, який неодноразово підвищувався) зі сплатою базової відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць (в подальшому було знижено до 3,1 % на місяць). Відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту відповідно до договірних умов.

З метою отримання банківських послуг проекту Мonobank, відповідач здійснив такі кроки: завантажив на свій мобільний пристрій застосунок Мonobank, ознайомився з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортам споживчого кредиту, зазначив мобільний номер телефону, на який було направлено One Time Password, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення, з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, завантажує скан - копії своїх паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації. Далі відбулась верифікація відповідача, як клієнту Банку, співробітником Банку та сторони підписали анкету заяву.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент підписання анкети-заяви від 16.03.2019 відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Досліджуючи питання укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів, суд визнає вказані обставини встановленими, договір укладеним, а кредитні кошти отриманими, виходячи з таких міркувань.

Із змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг вбачається, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач почав користуватися кредитними коштами шляхом використання встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Вказані обставини відповідач не спростовує та фактично підтвердив, визнаючи, що він регулярно здійснював платежі з обслуговування кредитної заборгованості: в додаткових поясненнях сторона відповідача зазначає, що ним в погашення заборгованості внесено кошти в загальному розмірі 139 254 гривні.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить банківська виписка по рахунку ОСОБА_1 про рух коштів по картці, з якої вбачається, що останній протягом 2019-2024 років активно користувався кредитною карткою, знімав кошти готівкою, здійснював перерахування на інші платіжні картки, а також частково погашав заборгованість, без жодних претензій або зауважень до позивача щодо якості надання фінансової послуги, механізму та розміру нарахування заборгованості.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості, загальна сума заборгованості за договором від 16.03.2019 станом на 03.04.2025 становить 76 850,01 грн (вся сума заборгованості за тілом кредиту).

Перевіривши питання обгрунтованості розрахунку заборгованості, а також співставивши розрахунок позивача з умовами договору, а також з рухом коштів по рахунку відповідача, суд дійшов висновку про його обгрунтованість.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за витрати по картковому рахунку, як вбачається із вищезазначеної виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, виникла наявна заборгованість, яка досі не повернута банку відповідачем в повному обсязі.

Посилання сторони відповідача на те, що останній в рахунок погашення заборгованості вніс 139 254 грн та фактично погасив відсотки в розмірі 87 147,11 грн, що значно перевищує розмір кредитного ліміту, суд відхиляє, оскільки вказаних сум було недостатньо для погашення заборгованості та припинення нарахування плати за обслуговування кредиту згідно з умовами договору. Своїх контррозрахунків, які б спростовували розрахунки, надані позивачем, відповідач не надав.

Щодо посилань сторони відповідача у додаткових поясненнях від 02.10.2025 на безпідставність нарахування відсотків та включення сум відсотків до тіла кредиту суд зазначає наступне.

За змістом ст.ст 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пункт 4.23 Розділу 4 (Надання та обслуговування кредиту) Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (редакція від 15.03.2019) передбачає, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами договору.

Тобто, умови надання послуги фактично передбачали механізм включення відсотків до тіла кредиту, шляхом збільшення суми кредиту на суму нарахованих відсотків, не сплачених через відсутність власних коштів на рахунку). Такий механізм нарахування заборгованості є поширеним та не суперечить умовам договору, актам цивільного законодавства або звичаям ділового обороту.

Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 19, 58, 76-81, 95, 121, 126-127, 133, 137, 141-142, 191, 223, 264-265, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитом (76 850,01 грн), а також судовий збір (3 028,00 грн), всього до стягнення 79 878,01 грн (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень 01 копійка).

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач акціонерне товариство «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, б. 54/19, ).

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ