Справа № 336/3734/24
Провадження № 2/331/251/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Байрамової Д.А.

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 132) на його матеріальну шкоду в сумі 107385,25 гривень та моральну шкоду в сумі 20000 гривень, а всього 120585,25 гривень. А також, суму судових витрат.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що 04.08.2023 року об 08 год. 27 хв. у м. Запоріжжя на перехресті доріг вул. Шкільна та вул. Фортечна, поблизу будинку 10а по вул. Фортечна водій ОСОБА_2 , яка керувала авто марки Hundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на заборонений червоний сигнал світлофора не надала перевагу у русі автомобілю марки Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , який рухався на дозволений зелений сигнал світлофора, в наслідок чого скоїла з ним зіткнення, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2024 року у справі 331/5458/23 встановлено факт наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Проте, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України закрито, на підставі п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Власником пошкодженого діями ОСОБА_2 (Відповідач) автомобілю Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (Позивач), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Згідно звіту суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_4 , за номером 1521/1 про оцінку автомобіля FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 , розмір шкоди внаслідок його пошкодження, складає: 306385,25 грн. ( Триста шість тисяч триста вісімдесят п`ять гривень 25 копійок ) та дорівнює ринкової вартості пошкодженого майна зважаючи на те, що вартість відновлення перевищує ринкову вартість автомобіля на момент оцінки.

Згідно звіту суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля FORD FOCUS державний номер НОМЕР_2 станом на момент "04" серпня 2023 року, з урахуванням аварійних ушкоджень після ДТП (у пошкодженому стані) складає 43146,25 грн.

Витрати, які поніс позивач на транспортування пошкодженого автомобілю FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 евакуаційними засобами після ДТП до місця його стоянки складають 1200 грн.

Витрати, які поніс позивач на оцінку спричиненої шкоди внаслідок ДТП автомобілю FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 складають 3000 грн.

05.08.2023 року позивач повідомив МТСБУ про настання страхового випадку, оскільки цивільна відповідальність відповідача не була застрахована у відповідності до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

08.04.2024 року МТСБУ засобами електронного зв`язку повідомило позивача про прийняття рішення про виплату позивачу відшкодування спричиненої шкоди в розмірі 160 000,00 грн. (граничний розмір страхового відшкодування).

08 квітня 2024 року МТСБУ здійснило виплату позивачу суми регламентної виплати (страхового відшкодування) розміром 160 000 грн.

27.04.2024 року позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 3245/2024/4511491 (через Єдиний портал державних послуг Дія ) здійснив відчуження автомобілю FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_4 за ціною 43200 грн.

Таким чином, розмір спричиненої матеріальної шкоди, яка заявляється позивачем до стягнення з відповідача складає 107385,25 грн. (розмір відповідальності відповідача).

Крім того, з 04.08.2023 року позивач не може користуватись автомобілем FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки він фактично знищений під час ДТП. Відповідач не здійснив жодних дій направлених на будь-яку компенсацію завданої шкоди , чим завдав йому і моральної шкоди , яку позивач оцінює в 20000 грн. 00коп.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2025 р. за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мормуль П.В. по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертизи поставлено наступне питання: Яка середня ринкова ціна транспортного засобу - автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2011 року випуску в неушкодженому стані до моменту ДТП станом на 04.08.2023 року?

31.03.2025 до суду надійшов висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи від 24.03.2025 р. № СЕ-19/108-25/1157-АВ.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.09.2025 р. на 14 г.30 хв.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гришин Р.В. уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача заподіяну матеріальну та моральну шкоду всього на суму 120585,25 гривень. Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди, посилався на звіт оцінювача № 1521.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мормуль П.В. в судовому засіданні позов визнав частково, вважав, що сума матеріальної шкоди має бути визначена судом в розмірі 50639,86 грн. Розмір моральної шкоди вважав недоведеним.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Судом встановлено, що 04.08.2023 року об 08 год. 27 хв. у м. Запоріжжя на перехресті доріг вул. Шкільна та вул. Фортечна, поблизу будинку 10а по вул. Фортечна водій ОСОБА_2 , яка керувала авто марки Hundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на заборонений червоний сигнал світлофора не надала перевагу у русі автомобілю марки Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , який рухався на дозволений зелений сигнал світлофора, в наслідок чого скоїла з ним зіткнення, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2024 року у справі 331/5458/23 встановлено факт наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Проте, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України закрито, на підставі п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Власником пошкодженого діями ОСОБА_2 автомобілю Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (Позивач), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідальність відповідачки не була застрахована у відповідності до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі та підтверджуються протоколом від 04.08.2023 серії ААД № 047354 про адміністративне правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2024 року у справі 331/5458/23. (а.с.7,8)

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За загальним правилом відповідальність за завдану шкоду несе особа, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України).

Якщо шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (наприклад, діяльністю, пов`язаною із використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), така відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє відповідним об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно з пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п.1, ч.1 статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.

08 квітня 2024 року МТСБУ здійснило виплату позивачу суми регламентної виплати (страхового відшкодування) розміром 160 000 грн., що підтверджується інформацією про прийняте рішення (номер справи МТСБУ 95088). (а.с.30)

Згідно звіту № 1521/1 суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля FORD FOCUS державний номер НОМЕР_2 станом на момент "04" серпня 2023 року, з урахуванням аварійних ушкоджень після ДТП (у пошкодженому стані) складає 43146,25 грн. (а.с.65)

Відповідно до акту виконаних робіт від 04.08.2023 р., витрати, які поніс позивач на транспортування пошкодженого автомобілю FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 евакуаційними засобами після ДТП до місця стоянки складають 1200 грн. (а.с.26)

27.04.2024 року позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 3245/2024/4511491 (через Єдиний портал державних послуг Дія ) здійснив відчуження автомобілю FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_4 за ціною 43200 грн. (а.с.66,67)

За положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства слід, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує визначений полісом ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого позивачу МТСБУ в розмірі 160 000 грн. має бути відшкодована відповідачкою ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 24.03.2025 р. № СЕ-19/108-25/1157-АВ, середня середня ринкова ціна транспортного засобу - автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2011 року випуску в неушкодженому стані до моменту ДТП станом на 94.08.2023 р. може складати 253786,08 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот шість грн.08 коп.)

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Статтями 72, 102 ЦПК України, визначено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Відповідно до вимог ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Статтею 10 вказаного Закону унормовано, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Згідно з наведеними положеннями ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу» висновок експерта у цивільній справі може бути наданий державною спеціалізованою установою, судовим експертом, який не є працівником такої установи та іншим фахівцем (експертом) з відповідної галузі знань у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про судову експертизу».

Суд підкреслює, що висновок експерта є самостійним процесуальним джерелом доказів, який суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, тоді як звіт оцінювача є документом, що встановлює вартість майна і може бути наданий як письмовий доказ, але він не має статусу висновку експерта.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд надає перевагу висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 24.03.2025 р. № СЕ-19/108-25/1157-АВ перед звітом оцінювача № 1521, наданого позивачем, оскільки, висновок зроблений експертом Середа Є., який має повну вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво № 10452, видане ЕКК МВС України 03.04.2011; підвищення кваліфікації судового експерта видане ЕКК МВС України 15.02.2021 протокол №2260) стаж експертної роботи-з 2011 року. Крім цього, експерт був попереджений судом про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст.384,385 Кримінального кодексу України.

Учасники справи мають право викладати суду заперечення щодо висновку експерта на загальних підставах у межах справи, у якій такий висновок зроблений, зокрема, особа вправі спростувати висновок експерта шляхом призначення додаткової або повторної експертизи, за наявності для цього підстав. Так само учасник справи не позбавлений можливості заявити клопотання про проведення судової експертизи іншим експертом чи експертною установою.

Отже, у особи, яка бажає спростувати висновок експерта (експертне дослідження), вважаючи, що він зроблений з порушеннями нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методичних вимог, є декілька процедурних шляхів спростування такого висновку, однак представник позивача, заперечуючи проти висновку експерта з клопотанням про призначення додаткової або повторної експертизи до суду не звернувся, а тому його аргументи суд вважає неспроможними.

Розмір заподіяно шкоди дорівнює 51839,83 грн., виходячи з наступного розрахунку: 253786,98 160000,00 43146,25 + 1200,00.

Відповідно до положень статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на роз`яснення, що викладені у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує моральну шкоду неможливістю відновлення свого майна, яке фактично було знищено внаслідок ДТП, а також тим, що відповідачем не було здійснено жодних дій, направлених на компенсацію завданої шкоди.

З огляду на наведене та враховуючи наявність підстав для відшкодування моральної шкоди і засади розумності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити заявлений розмір моральної шкоди та стягнути із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 завдану матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 51839 (п`ятдесят одну тисячу вісімсот тридцять дев`ять) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 завдану моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати з оцінки спричиненої шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 3820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 518 (п`ятсот вісімнадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: М.В. Антоненко