справа № 704/277/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:
головуючого судді Дьяченка Д.О.
за участю секретаря судового засідання Табачківської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ домоволодіння в натурі в окрему інвентарну одиницю, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що вони мають у власності рівні частини (по 57/200) домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 має у власності другу частину даного домоволодіння, частка якого становить 43/100. Таким чином, сторони мають у спільній частковій власності вищевказане домоволодіння, хоча фактично у них дві відокремлені квартири. Щоб мати можливість у повній мірі реалізувати своє право власності на дану квартиру їм необхідно мати згоду другого співвласника будинку. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 проживає за межами України в російській федерації, вона не має ні можливості ні наміру у найближчий час приїхати у м. Тальне Звенигородського району Черкаської області щоб надати свою згоду на вчинення будь-яких цивільно-правових дій щодо спільної частини будинку, а позивачі не мають можливості самостійно реалізувати своє право щодо квартири в повному обсязі. На підставі рішення виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 18.11.1999 року № 282 було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 29 листопада 1999 року було видано свідоцтво про право власності на житло , згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка становить 57% житлового будинку. На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 02.10.2009 року за №3086 , ОСОБА_1 отримала у власність частку квартири, яка раніше належала ОСОБА_4 . Таким чином, співвласники домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 - 57/200 частки ; ОСОБА_1 - 57/200 частки, які об`єднані в одну квартиру, та ОСОБА_3 43/100 частки- власниця іншої квартири. Поштова адреса частини домоволодіння позивачів значилась як АДРЕСА_1 , а поштова адреса відповідача : АДРЕСА_3 . Земельна ділянка, на якій знаходиться належна позивачам частина будинку і яка виділена в окрему одиницю знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Здійснити розподіл домоволодіння на дві окремі інвентарні одиниці можливо лише за згодою усіх співвласників. Однак відповідачка впродовж останніх 10 років взагалі не приїздить у м. Тальне Черкаської області. У телефонному режимі вона повідомила, що у Тальне приїздити наміру не має через похилий вік та відсутність коштів, а тому позивачі змушені здійснювати виділ своєї частки у окрему квартиру в судовому порядку.
Представник позивачів до початку розгляду справи подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила суд справу розглядати без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно повідомлена, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи вона була повідомлена завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, то справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 18.11.1999 року № 282 передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка становить 57% житлового будинку.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 02.10.2009 року за №3086 , ОСОБА_1 отримала у власність частку квартири, яка раніше належала ОСОБА_4 . Частка 57/200.
Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №24005291 від 10.10.2009 будинок по АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_4 частка 57/200, ОСОБА_2 частка 57/200, ОСОБА_3 частка 43/100.
Судом встановлено, що співвласниками вказаного домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 об`єднали свої частки в одну окрему квартиру, а частина, що належить відповідачу ОСОБА_3 є окремою іншою квартирою. Поштова адреса частини домоволодіння, що належить позивачам значиться як АДРЕСА_1 , а поштова адреса відповідача : АДРЕСА_3 .
Частиною 1 ст. 15Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користувіатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.
Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.
Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.
Таким чином, судом встановлено, що оскільки здійснити поділ у натурі належного сторонам майна, що перебуває у їх спільній частковій власності за їх спільною згодою неможливо, так як відповідач перешкоджає позивачам у реалізації такого права, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ домоволодіння в натурі в окрему інвентарну одиницю задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на
домоволодіння, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 , виділивши в натурі в окрему інвентарну одиницю належне
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві часткової власності нерухоме майно, а саме 57/100 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на цілісне ізольоване майно, до складу якого входить: житлове приміщення 2-4 площею 11,6 м. кв., 2-3 плошею 9,9 м. кв., 2-2, площею 6.0 м. кв., 2-1 площею 3,7 м. кв. , всього загальною площею площею 37, 5 м.кв., сарай «Б» літній душ, «В», колонка «К», хвіртка 1,3 , огорожа 2, вимощення 1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Д. О. Дьяченко