Справа № 333/6950/25
Провадження №2/333/4248/25
30 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Нижні Сірогози, РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини,-
04.08.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, 21.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який було розірвано 09.03.2016 року.
Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.
12.11.2016 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
Враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 07.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника ОСОБА_9 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило.
З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
На підставі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 09.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис №03, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17.03.2016 року, актовий запис №188.
12.11.2016 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис №1378.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року складає 3 196 гривень, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини вказаного віку буде складати 1 598 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою.
Доказів того, що його стан здоров`я, матеріальний стан або наявність інших утриманців не дозволяє виконати рішення суду, відповідачем надано не було.
Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати дитину, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить її належне утримання.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2025 року, оскільки, на підставі ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 та її представником Трачук Н.І. не подано жодного документу.
Попередній (орієнтовний) розрахунок розміру судових витрат, наведений позивачем у позовній заяві, не являється підтвердженням факту надання їй адвокатом Трачук Н.І. правничої допомоги, вимога про компенсацію якої ОСОБА_1 заявлено у позові.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено понесення нею витрат на професійну правничу допомогу, оскільки доказів фактичного надання відповідних послуг та здійснення їх оплати до матеріалів справи не подано.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір судом покладається на відповідача ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Нижні Сірогози, РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Нижні Сірогози, РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 04.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6 000 гривень залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Нижні Сірогози, РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.09.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод