Справа № 524/6986/25
Провадження №2/524/4646/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 29 грудня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1323-2261 продукту «На все».

Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7247, надісланим йому у смс-повідомленні на телефонний номер, вказаний в анкеті-заяві.

Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 6400,00 грн.; строк кредитування 300 днів; дата повернення кредиту 23.10.2024 року. Тип процентної ставки - фіксована, базовий період складає 14 календарних днів, де може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; стандартна процентна ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом, знижена процента ставка - 1,20% за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту складає 15% від суми виданого кредиту.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, проте останній свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконував, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість за кредитом, що станом на 23.05.2025 року, складає: 33 858,24 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом, 27 187,20 грн. заборгованість за нарахованими процентами та 271,04 грн. комісії.

Кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості позичальнику у загальному розмірі 3622,40 грн.

Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 30 235,84 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом та 23 835,84 грн. заборгованість за нарахованими процентами, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

29 грудня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1323-2261 продукту «На все».

Відповідно до умов договору, позивач відкрив для позичальника кредитну лінію (п. 2.1.). Згідно п. 4.1. розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 6400,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 29.12.2023 року. За п. 4.3. договору тип процентної ставки - фіксований. Базовий період складає 14 календарних днів (п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.6. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, пільгова/знижена процентна ставка становить 1,20% (п. 10.2. договору).

За п. 4.9. строк кредитування становив 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 23.10.2024 року.

Даний договір містить відмітку про підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7247, надісланим кредитодавцем відповідачу у вигляді смс-повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації на сайті.

Перед заповненням заявки та до укладання договору, відповідач створив особистий кабінет. При реєстрації особистого кабінету відповідачем було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

До укладання договору відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором С7247.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.

Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 6400,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого, останнім через систему платежів «LiqPay» 29.12.2023 року на картку позичальника № НОМЕР_2 …0484, зазначену ним у договорі, були перераховані грошові кошти у розмірі 6400,00 грн. (а.с. 31-33). Зазначений факт не був спростований відповідачем.

Відповідач використав надані йому кредитні кошти, однак, умов договору не виконав, борг у повному обсязі не повернув.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1323-2261 від 29.12.2023 року, станом на 23.05.2025 року, утворилась заборгованість у розмірі 33 858,24 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом, 27 187,20 грн. заборгованість за нарахованими процентами та 271,04 грн. заборгованість за комісією.

Кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальному розмірі 3622,40 грн.

Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 30 235,84 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом та 23 835,84 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на мобільний номер телефону.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору про відкриття кредитної лінії із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість, станом на 23.02.2025 року, у заявленому позивачем розмірі 30 235,84 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом та 23 835,84 грн. заборгованість за процентами. При цьому проценти нараховані позивачем за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50% в день.

Однак суд не в повній мірі погоджується з наданим розрахунком процентів за користування кредитом у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про відкриття кредитної лінії був укладений 29.12.2023 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.

Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення процентної ставки у 1,50% в день (стандартна процентна ставка) та 1,20% в день (знижена процентна ставка) в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.

Із розрахунку заборгованості суд вбачає, що позивачем нараховані проценти за користування кредитом за період з 29.12.2023 року по 23.10.2024 року включно, тобто за 300 календарних днів, що відповідає умовам договору. Однак, сума процентів мала становити для відповідача 19 200,00 грн. (6400,00 х 300 х 1%).

Суд розрахував заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Розмір процентів становить 19 200,00 грн. (6400,00 х 300 х 1%), які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у загальному розмірі 25 600,00 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом та 19 200,00 грн. заборгованість за процентами.

При цьому позивачу слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 4635,84 грн. (23 835,84 - 19 200,00).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Судом позов задоволено частково у загальному розмірі 25 600,00 грн, що складає 84,67% від заявленого розміру 30 235,84 грн.

Враховуючи факт часткового задоволення судом позовним вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2051,05 грн. (84,67% від 2422,40 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору у розмірі 371,35 грн. (2422,40 - 2051,05).

Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553 - 559, 625,626, 1046 - 1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1323-2261 продукту «На все» від 29.12.2023 року, що виникла станом на 23.05.2025 року, у розмірі 25 600,00 грн., з яких: 6400,00 грн. заборгованість за кредитом та 19 200,00 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2051,05 грн.

Відмовити ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 4635,84 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 371,35 грн.

Позивач: ТОВ «Укр Кредит Фінанс», , м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. № 26, офіс № 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 26 вересня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили у випадку закінчення строку подання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: