Справа № 301/2149/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Білківська сільська рада Хустського району, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та права на земельну частку (пай), в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_3 , яка заповіту не залишила.

До складу спадщини входять: право на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107746, виданого на підставі розпорядження Іршавської РДА №405 від 27.11.1997 року, та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких була ОСОБА_3 .

Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 була її дочка мати позивачки ОСОБА_4 , яка не встигла оформити спадщину, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочки: позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , а також вдівець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачка ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, а позивачка ОСОБА_6 спадщину прийняла, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, а оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачено. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Білківську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.

Ухвалою Іршавського райсуду від 08.09.2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Іршавської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкових справ за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На виконання ухвали, 12.09.2025 року з Іршавської держнотконтори до суду надійшла інформація про заведення спадкових справ.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити та розглянути справу по суті за її відсутності (а.с. 55,71).

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов визнала, просила такий задовольнити та розглянути справу по суті за її відсутності (а.с. 57,62,78).

Представник виконкому Білківської сільради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, заперечень та відзиву на позов не подав (а.с.59,70).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстрований (а.с.77).

Згідно виписки з погосподарської книги с. Малий Раковець Білківської сільської ради №3298/05.2025 від 15.05.2025 року, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 ), була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25). Житловий будинок збудований у 1953 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.27-36). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 21.08.2025 року, вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 ), становить 104455 грн. (а.с.38).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107746, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації №405 від 27.11.1997 року, ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , належить право на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.37).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.07.2004 року (а.с.21). Заповіту ОСОБА_3 не залишила, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.09.2025 року (а.с.74).

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги за ОСОБА_3 була її дочка та мати сторін ОСОБА_4 (а.с.24), яка прийняла спадщину за матір`ю, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 26), однак, оформити спадкові права не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.09.2004 року (а.с.22). Заповіту ОСОБА_4 не залишила, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.09.2025 року (а.с.76).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочки: позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , а також вдівець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не залишивши заповіту та не оформивши спадкових прав після смерті дружини.

Відповідачка ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно та відмовилася від прийняття спадщини після смерті батьків на користь своєї сестри позивачки ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_6 спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала разом зі своїми батьками за адресою АДРЕСА_1 , там же і зареєстрована.

До складу спадщини входять: право на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107746, виданого на підставі розпорядження Іршавської РДА №405 від 27.11.1997 року, та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які ОСОБА_4 успадкувала після смерті своєї матері - ОСОБА_3 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за покійними батьками не отримувала. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, а оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Громада с. Малий Раковець відноситься до територіальної громади Білківської сільської ради Хустського району (раніше Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Відповідачка позовні вимоги визнала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Оскільки згідно погосподарської книги села та копії сертифікату власником житлового будинку та земельної частки (паю) була ОСОБА_3 , спадкоємцем якої є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1276 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107746 від 28 листопада 1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.

Головуюча: М. О. Пітерських