У Х В А Л А

іменем України

30 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу Ведяшкіна Ю.В., розглянувши заяву Житлово-булівельного кооперативу «Жовтень-2» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

08.09.2025 року представник заявника Касьян М.С. звернулася до суду із зазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово-булівельного кооперативу «Жовтень-2» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2020 року по червень 2025 року - 25042,69 грн., інфляційні втрати 1851,90 грн., 3% річних - 436,36 грн., всього у розмірі 27330,95 гривень.

Разом з тим у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1800 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Зі змісту ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Зазначене відповідає роз`ясненням, наданими Великою палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Отже, зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються, оскільки такі вимоги не входять до переліку вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за якими видається судовий наказ і вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що заявлена заявником вимога про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає розгляду у наказному провадженні, тому у видачі судового наказу в цій частині суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.161, 165, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а :

У видачі судового наказу за заявою Житлово-булівельного кооперативу «Жовтень-2» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , в частині стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1800 гривень - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3- 6 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна