Справа № 579/1164/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2025 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Кролевецької міської ради, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним, ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0091890, виданого Кролевецькою районною державною адміністрацією членам КСП ім.Мічуріна на підставі розпорядження Кролевецької районної державної адміністрації №419 від 08.07.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №569 від 06.08.1996 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину за законом після ОСОБА_3 , однак не оформила своїх спадкових прав. Позовна заява подана з підстав неможливості оформлення спадкових прав у позасудовому порядку.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити без його участі, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 6).

Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, до суду свого представника не направила, надавши відзив на позовну заяву, за змістом якого позов визнає, розгляд справи просить проводити за відсутності її представника (а.с. 34-36).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази.

Відповідно до повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Сумській області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0091890 на ім`я ОСОБА_3 , останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Мічуріна» розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі розпорядження Кролевецької районної державної адміністрації від 8 липня 1996р. № 419, сертифікат зареєстровано 6 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №569 (а.с.24).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Заболотове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 26 (а.с.20).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2 (а.с.21).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Заболотове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 05 (а.с. 14).

ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, з померлою був зареєстрований за однією адресою на час відкриття спадщини, що свідчить про прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, заповіт не складався, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 22-23).

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа заводилася, заповіт не складався, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 18-19).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (а.с. 13,16).

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оскільки встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 має для позивача юридичне значення, а саме, необхідне для оформлення ним своїх спадкових прав; цей факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді і дані, які його спростовують, відсутні; позасудовим шляхом встановити цей факт позивач не має можливості, а тому його необхідно встановити за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим. документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи, що померла ОСОБА_3 за життя отримала право на земельну частку (пай), їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «ім. Мічуріна», то вона набула право, яке успадкувала ОСОБА_2 після її смерті, і яке позивач може успадкувати після смерті ОСОБА_2 .

Судом встановлено факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «ім. Мічуріна» розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «ім. Мічуріна» розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Кролевецької міської територіальної громади, яке належало ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 15, 16, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 19, 76-82, 200, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Кролевецької міської ради Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, м. Кролевець, пл. Миру, буд.1, , про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім.Мічуріна розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Кролевецької міської територіальної громади, яке належало ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 29 вересня 2025 року.

Суддя О. В. Моргун