Провадження № 2/686/4845/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонннй суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Продана Б.Г. за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу №686/12918/25 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу державної виконавчої служби Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Хмельницька районна державна нотаріальна контора

про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

07 травня 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до Хмельницького відділу державної виконавчої служби Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Хмельницька районна державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 29.11.2004 року за нею було зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Підставою набуття у приватну власність ОСОБА_1 вищевказаного домоволодіння слугував Договір дарування серії від 24.08.2004 року, укладений між ОСОБА_2 та позивачем. 10.10.2024 року під час оформлення в приватного нотаріуса договору щодо відчуження належного їй майна, позивачу стало відомо про те, що на вказаний будинок накладено арешт, у зв`язку із чим вона не може належним чином розпоряджатись належним їй майном.

Позивач звернулась до виконавчої служби із заявою про скасування арешту, на що отримала відповідь про те, що вона не була стороною виконавчого провадження, а арешт на майно може бути знято за рішенням суду. Наявність такого обтяження порушує права позивача, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду.

14.05.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

12.06.2025 року позивачем заявлено клопотання про долучення доказів та про перехід у загальне позовне провадження.

12.06.2025 року судом постановлено ухвалу про перехід із спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження та призначення підготовчого засідання.

12.06.2025 року залучено третю особу.

03.09.2025 року справу призначено до слухання по суті.

Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2004 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації було зареєстровано за ОСОБА_1 на праві одноособової приватної власності домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію парва власності на нерухоме майно серії СВЕ № 868716.

Підставою набуття у приватну власність ОСОБА_1 вищевказаного домоволодіння слугував Договір дарування серії ВВМ № 617454 від 24.08.2004 року, укладений між ОСОБА_2 та позивачем. 1

0.10.2024 року під час оформлення в приватного нотаріуса Лаврентьєва Ю.В. договору щодо відчуження належного майна ОСОБА_1 , останній стало відомо про те, що на будинок АДРЕСА_1 накладено арешт.

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області із заявою, в якій просила надати інформацію про наявність всіх відкритих виконавчих проваджень щодо неї та зняття арешту із належного їй майна.

14.10.2024 року листом Хмельницький ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області № 58306/6 повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно належної інформації станом на 14.10.2024 року на виконанні у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 . Також, вказаним листом повідомлено позивача про те, що останній відмовлено у задоволенні її заяви та те, що арешт може бути зняти лише за рішенням суду.

Згідно копії постанови про арешт майна боржника від 27.09.2004 року АН №270218, державним виконавцем Герич В.Р. на виконання виконавчого листа №2-586 від 31.07.2003 року, накладено арешт на майно ОСОБА_2 .

Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, накладений арешт на майно колишнього власника, є порушенням прав ОСОБА_1 , щодо розпорядження своєю власністю, що порушує її законні права та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладаються виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Таким чином, враховуючи те, що арешт на будинок було накладено в 2004 році з метою забезпечення виконання рішення суду, де боржником виступав колишній власник ОСОБА_2 , а обтяження (арешт) будинку перешкоджає ОСОБА_1 в повній мірі розпоряджатись належним їй майном, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Метою позову є захист права власності, так як порушене право позивача на розпорядження своїм майном, а томуслід зняти арешт з майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Скасувати арешт з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, накладений постановою, АН 3 270218, 29.09.2004 року, Хмельницького РВ ДВС. Реєстраційний номер обтяження: 1349677. Зареєстровано: 04.10.2004 10:55:55 за № 1349677, реєстратором: Хмельницька районна державна нотаріальна контора, 29000, Хмельницька обл., Хмельницький р.. м. Хмельницький, вул. Староміська, буд. 2, (0382)70-23-50.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення 30.09.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДПРОУ 35014284, адреса: м. Хмельницький, вул. Тернопільська 13/2.

Третя особа: Хмельницька районна державна нотаріальна контора, , адреса: м. Хмельницький, вул. Староміська 2.

Суддя