БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/384/25
Справа № 356/637/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Дудар Т.В.

за участю секретаря Харченко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 106 від 25.07.2008 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають.

Позивач вказує, що сімейне життя не склалося, адже вони з відповідачкою перестали розуміти один одного. Сторони ведуть окремі бюджети та протягом останніх шести років фактично припинили шлюбні відносини та особисті стосунки. Також, ОСОБА_1 вказує, що вони не проживають разом вже близько 2 років 6 місяців, на теперішній час кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На думку позивача, відповідачка не здатна разом з ним підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, дбати про добробут, піклуватись про побудову сімейних відносин між членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби та взаємоповаги. На даний час їхній шлюб носить суто формальний характер.

Як зазначено ОСОБА_1 в позовній заяві, основна причина розірвання сім`ї різниця та несумісність характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння, довіри, втрата взаємоповаги один до одного, часті сварки, які негативно впливають на їхній психологічний стан, що спонукало жити окремо один від одного. Все це дає підстави позивачу вважати, що його з відповідачкою сім`я фактично розпалася і подальше її збереження стало неможливим. Також, як вказує позивач, зважаючи на те, що добровільність шлюбу одна із основоположних засад, а саме шлюб - це сімейним союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз засвідчує договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер та у зв`язку з відсутністю між сторонами вищевказаних засад - ОСОБА_1 було прийнято рішення про розірвання шлюбу.

Позивач підкреслює, що намір на збереження шлюбу відсутній, ця думка неодноразово ним висловлювалася і підтримується ним до теперішнього часу. Вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 106 від 25 липня 2008 року.

06.08.2025 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 проти розгляду справи за відсутності відповідачки не заперечував, у судове засідання, призначене на 01.10.2025, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася (а.с. 35,37).

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив.

Представник позивача адвокат Гонтар Г.Д., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася (а.с. 34). Разом з тим, 01.10.2025 до канцелярії суду адвокатом Гонтар Г.Д. було подано клопотання, в якому вона просила слухання по справі перенести на іншу дату. Клопотання обгрунтоване тим, що адвокат Гонтар Г.Д. задіяна в іншому судовому процесі, а відповідач перебуває на лікарняному і за станом здоров`я прибути в зал судового засідання можливості не має (а. с. 38)

При вирішенні клопотання представника відповідача щодо відкладення судового розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з вимогами п. 1-2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) - ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Приймаючи до уваги те, що в клопотанні представника відповідача про відкладення судового розгляду, призначеного на 01 жовтня 2025 року, остання не надала суду доказів поважності причин відкладення, суд вважає за доцільне розглядати справу за відсутності сторони відповідача, за наявними у справі доказами, а відтак у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату слід відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері сімейних відносин регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Судом встановлено, що згідно з копією виданого повторно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 31 березня 2022 Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 25 липня 2008 року, про що 25 липня 2008 року було складено відповідний актовий запис за № 106. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_4 (а.с. 7).

Як стверджує позивач, сімейне життя між ним та відповідачкою не склалося. Вони не проживають разом вже близько 2 років 6 місяців. На даний час їхній шлюб носить суто формальний характер. Основна причина розірвання сім`ї різниця та несумісність характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння, довіри, втрата взаємоповаги один до одного, часті сварки, які негативно впливають на їхній психологічний стан, що спонукало жити окремо один від одного. Все це дає підстави позивачу вважати, що його з відповідачкою сім`я фактично розпалася і подальше її збереження суперечить інтересам сторін, є недоречним і неможливим.

Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим.

Відтак, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 1), однак в прохальній частині позовної заяви просив сплачений ним судовий збір не стягувати з відповідача.

На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.07.2008 у Березанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 106 від 25.07.2008.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання якої: АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Т. В. Дудар