Справа № 348/200/25
Провадження № 22-ц/4808/1062/25
Головуючий у 1 інстанції Максименко О. Ю.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Баркова В. М.,

суддів: Максюти І. О.,

Пнівчук О. В.,

секретар Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Бізнес Позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року у складі судді Максименко О. Ю., ухвалене у м. Надвірна Івано-Франківської області, у справі за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» пред`явив до відповідачки ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 25 червня 2024 року між сторонами було укладено договір № 312461-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» на суму 33 000 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом та строком дії договору до 10 грудня 2024 року.

Вказував, що ТОВ «Бізнес Позика» належним чином виконало свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором виконала лише частково, здійснивши оплату за кредитним договором у розмірі 14 077,47 грн., внаслідок чого станом на 14 січня 2025 року у неї виникла заборгованість у розмірі 99 224,59 грн., з яких: 31 861,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 64 567,93 грн. заборгованість за відсотками та 2 795,28 грн. сума прострочених платежів за комісією.

Посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 у добровільному порядку відмовляється сплачувати наявну заборгованість, позивач просив стягнути з неї на свою користь 99 224,59 грн. заборгованості за договором про надання кредиту № 312461-КС-005 від 25 червня 2024 року, а також понесені судові витрати у справі.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором кредиту в розмірі 74 692,53 грн., з яких: 31 861,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40 035,87 грн. заборгованість за відсотками та 2 795,28 грн. сума прострочених платежів за комісією, а також 1 823,58 грн. сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а всього 76 516,11 грн.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 24 532,06 грн. представник ТОВ «Бізнес Позика» адвокат Клименко Т. В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду в оскарженій частині змінити, а саме змінити суму стягнення з 40 035,87 грн. на грошову суму в розмірі 64 567,93 грн. В решті рішення просить залишити без змін. Також просить у разі задоволення апеляційної скарги здійснити розподіл судових витрат по цій справі.

Представник ТОВ «Бізнес Позика» адвокат Клименко Т. В. вважає помилковим розрахунок судом першої інстанції відсотків за користування кредитом, який невірно ототожнив поняття денної процентної ставки та процентної ставки в день. Вказує, що судом першої інстанції не враховано того, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено фіксована стандартна процентна ставка в день у розмірі 1,50000000% та фіксована знижена процентна ставка в день у розмірі 1,15013537%. При цьому, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору та не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

При здійсненні розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитом поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 24 квітня 2024 року включно до 20 серпня 2024 року включно); - з 21 серпня 2024 року включно та надалі 1%. Вищезазначений Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року, в той час договір був укладений 25 червня 2024 року.

Вказує, що Загальні витрати за споживчим кредитом становлять 52 800 грн., з яких 47 850 грн. сума процентів за кредитним договором 4 950 грн. сума комісії за надання кредиту. А тому, увипадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,15013537 денна процентна ставка становить 0,95 % з розрахунку: (52 800,00 : 33 000,00) : 169 днів х 100%, тобто не перевищує 1%. А тому позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 64 567,93 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зауважує, що відповідач мав зробити третій плановий платіж 06 серпня 2024 року у розмірі 7 150,00 грн., однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 07 серпня 2024 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а починаючи з восьмого дня 14 серпня 2024 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці у відповідності до пункту 3.2.2 Договору. Відповідно в період з 25 червня 2024 року по 13 серпня 2024 року включно проценти нараховувались по Зниженій (пільговій) процентній ставці, а у період з 14 серпня по 10 грудня 2024 року включно проценти нараховувались по Стандартній процентній ставці, - 1,50000000% - як це було погоджено сторонами заздалегідь, а не по штрафній. А тому вважає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №312461-КС-005 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року оскаржується в частині відмови задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 24 532,06 грн. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині. В частині стягнення тіла кредиту та комісії за вказаним договором рішення суду не оскаржується та не є предметом апеляційного перегляду.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ТОВ «Бізнес Позика» необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції в оскарженій частині вищезазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» суд першої інстанції виходив з положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Суд дійшов висновків, що загальні витрати за споживчим кредитом включають доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, відповідно до законодавчо обмеженого розміру 1% денної процентної ставки становлять 55 770 грн., при розрахунку за формулою ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%. (1=(55770/33000)/169х100%). А тому, враховуючи включення до загальних витрат за кредитним договором нарахованої комісії в розмірі 4 950 грн., заборгованість відповідача за процентами за кредитним договором, яка підлягає стягненню, становить 40 035,87 грн. (55770 - 4950 -10 784,13).

Проте, повністю погодитись із висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і жодною із сторін не оспорюється, що 25 червня 2024 року між сторонами було укладено договір про надання кредиту (споживчий кредит) № 312461-КС-005 на суму 33 000 грн. на строк 24 тижні до 10 грудня 2024 року зі сплатою стандартної процентної ставки 1,50000000% в день, зниженою процентною ставкою в день у розмірі 1,15013537 %. Умовами договору передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 4 950 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 97 815,78 грн.; загальні витрати за кредитом 64 815,78 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 672,05 процентів. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Згідно графіку платежів кредит погашається 12 траншами, останній 10 грудня 2024 року, загальним платежем по 7 150 грн. (а.с. 17-21).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» 25 червня 2024 о 09:03:11 на платіжну карту НОМЕР_1 , номер якої ОСОБА_1 було зазначено у договорі, було перераховано кредит в розмірі 33 000 грн. за кредитним договором № 312461-КС-005 від 25 червня 2024 року (а.с. 34).

Факт належності вказаної кредитної картки та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується також випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «Приватбанк» (а.с., 84, 85-88).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.

Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.

У справі, що переглядається кредитний договір №312461-КС-005 укладений 25 червня 2024 року строком на 24 тижні до 10 грудня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Отже, до вказаних правовідносин слід застосовувати норми вищезазначеного закону.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема п. 2.4 встановлено стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,5%, фіксована, а також знижена процентна ставка за кредитом в день 1,5013537, фіксована (а.с. 17).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту , наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору.

Пунктом 3.2.1. встановлено, що у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту , то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. Договору.

Згідно п. 3.2.3. сторони встановили відповідний графік платежів, при дотримані якого застосовуватиметься Знижена процентна ставка.

Аналізуючи вищезазначені умови укладеного між сторонами кредитного договору в частині нарахування відсотків за користування кредитом та наданий позивачем ТОВ «Бізнес Позика» розрахунок заборгованості, беручи до уваги внесені відповідачкою ОСОБА_1 платежі 06 липня 2024 року у розмірі 7 150 грн. та 27 липня 2024 року у розмірі 6 927,47 грн., колегія суддів приходить до висновку, що позивач за період з 25 червня 2025 року до 20 серпня 2025 року правомірно нараховував відсотки за передбаченими договором ставками, що в загальному за цей період склали 11 040,89 грн., що узгоджується з п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Що стосується нарахування відсотків за користування кредитом за період з 21 серпня до 10 грудня 2025 року (112 днів), колегія суддів вважає, що за вказаний період позивачем повинна була застосовуватись відсоткова ставка згідно положень Закону у розмірі 1% на день, а тому заборгованість за процентами за вказаний період складає 35 684,75 грн. (31 861,38 грн. х 1 % х 112 днів).

Таким чином, загальний розмір заборгованості за відсотками у ОСОБА_1 за період з 25 червня до 10 грудня 2025 року становить 46 725,64 грн. (11 040,89 грн + 35 684,75 грн.).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов договору денна процентна ставка становить 0,95 %, оскільки із наданого позивачем розрахунку не вбачається нарахування відсотків за таким розміром ставки.

Також колегія суддів зауважує, що посилання представника ТОВ «Бізнес Позика» на те, що «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в кредитному договорів укладеному відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика» не є тотожними поняттями, апеляційний суд відхиляє та вважає такими, що зводяться лише до особистого тлумачення позивачем закону на власну користь.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 40 035,87 грн. в повній мірі не відповідає матеріалам справи, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає зміні. У зв`язку зі зміною розміру заборгованості за відсотками відповідно підлягає зміні загальний розмір заборгованості за кредитним договором та розмір судових витрат.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції у даній справі задоволено позовні вимоги частково у розмірі 81 382,30 грн. із заявлених позивачем 99 224,59 грн., що становить 82% (81 382,30 грн. х 100% / 99 224,59 грн.), з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у суді першої інстанції в розмірі 1 986,37 грн. (2 422,40 грн. х 82%) сплаченого судового збору за подання позовної заяви (а.с. 10) та 2 979,55 грн. (3633,60 грн. х 82%) сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 116).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Бізнес Позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича задовольнити частково.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором кредиту №312461-КС-005 від 25 червня 2024 року в розмірі 81 382 (вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят дві) грн. 30 коп., з яких: 31 861,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 46 725,64 грн. заборгованість за відсотками та 2 795,28 грн. сума прострочених платежів за комісією, а також 1 986 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 37 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 2 979 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 55 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2025 року.

Судді В. М. Барков

О. В. Пнівчук

І. О. Максюта