Справа №345/4431/25
Провадження № 2/345/2001/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 28.03.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні.

Позивачка зазначає, що в неї склалося скрутне матеріальне становище, оскільки діти зростають та, відповідно, зростають їхні потреби, витрати на їхнє утримання та прожиття. Позивачці одній важко утримувати двох неповнолітніх дітей, а також третю повнолітню дитину, котра продовжує навчання. Відповідач на даний час достатньо матеріальної допомоги не надає. Коштів катастрофічно не вистачає.

Позивачка просить врахувати, що син ОСОБА_3 навчається в 7 класі, а дочка ОСОБА_4 в 2 класі. Син перебуває на інклюзивній формі навчання. Угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Починаючи з травня 2025 року, відповідач через свого представника робить неправдиві звернення в службу у справах дітей та в інші соціальні служби м.Калуша з метою створити позивачці проблеми. Позивачка наголошує, що відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців на непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, тривалий час, а саме з 2008 року працює на постійній роботі на фабриці «Серева» в Іспанії, де щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 1500,00 євро. Окрім того, відповідач щомісячно отримує від уряду Іспанії по 100 євро допомоги на дочку ОСОБА_4 , як на особу, народжену в Іспанії. Вважає, що оскільки відповідач є фізично здоровою особою, працює в Іспанії на високооплачуваній роботі, до отримує достатньо високий заробіток (дохід), а тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 7000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину.

За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 7000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Вимоги, викладені в позовній заяві, ним не визнаються. Зазначає, що до 30.06.2025 року їхні діти проживали разом із позивачкою в належній йому квартирі за адресою АДРЕСА_1 . 30.06.2025 року позивачка разом із дітьми, без повідомлення відповідача, покинула це місце проживання та вибула у невідомому напрямку. На зв`язок із відповідачем ОСОБА_1 не виходила, про місце перебування дітей не повідомляла. Самостійно встановити місце знаходження дітей відповідач був не взмозі, а тому був змушений звернутись за допомогою до компетентного органу служби у справах дітей Калуської міської ради.

За зверненням відповідача рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 28.05.2025 року №209 визначено способи участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме: щовівторка та щосуботи з 18.00 до 18.20 год. спілкування за допомогою інтернет-зв`язку; щорічно протягом 14 календарних днів літніх канікул спільний відпочинок за межами України за умови оплати батьком витрат на дорогу в обох напрямках дітей та супроводжуючої особи та інших витрат, пов`язаних із перебуванням дітей та супроводжуючої особи за межами України протягом вказаного періоду. Відповідач вказує, що цим рішенням встановлено факт того, що позивачка вчиняла протиправні дії щодо його прав брати участь у вихованні та спілкування з дітьми. Єдиною метою його звернення до служби у справах дітей є турбота про здоров`я і безпеку дітей.

Щодо твердження позову про складне матеріальне становище позивачки відповідач звертає увагу, що позивачка є фізично здоровою особою, здатна працювати і заробляти, але чомусь не надала суду ніяких доказів цьому. Вважає, що її шлюб із ОСОБА_5 мав би позитивно впливати на фінансовий стан позивачки, а не призводити до фінансової катастрофи. Відповідач наголошує, що твердження позивачки про його щомісячний заробіток в розмірі 1500,00 євро є неправдивим та нічим не підтвердженим. Такі кошти відповідач ніколи не заробляв, навіть працюючи на декількох роботах, чого на даний час немає. Неправдивим є також твердження позивачки про отримання відповідачем 100 євро на дитину, оскільки такі виплати отримують тільки сім`ї, які мають статус багатодітних. Щодо витрат на правничу допомогу, то заявлена сума гонорару в розмірі 5000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи та наданими послугами. Тому відповідач просить позовні вимоги задоволити частково, стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі, що не перевищує 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на позивачку.

Позивачка подала відповідь на відзив. Вказує, що наведені відповідачем аргументи та факти є надуманими та не відповідають дійсності і фактичним обставинам, а тому розцінює їх як спробу відповідача уникнути сплати належного розміру аліментів на утримання їхніх дітей. Зокрема, вказує, що квартиру в АДРЕСА_1 позивачка була змушена залишити після неодноразових вимог відповідача це зробити, а не за власною волею. У зв`язку із цим на даний час змушена винаймати квартиру. Також позивачка наголошує, що не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні з дітьми, а неухильно старається виконувати рішення Служби у справах дітей Калуської міської ради.

Стосовно заробітної плати відповідача, позивачка стверджує та наполягає на тому, що він дійсно вже на протязі 17 років працює на постійній основі на фабриці «Серева» в державі Іспанія, на посаді газоелектрозварника, де щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 150-1700 євро. Відповідно до витягу з державного реєстру Іспанії за 2025 рік мінімальний розмір заробітку на аналогічній посаді становить 1184 євро. Це, якщо особа вперше працевлаштовується. У відповідача наявний 17-тирічний стаж роботи, а тому його заробіток на даний час становить не менше зазначеної позивачкою суми.

Також позивачка стверджує та наполягає на тому, що відповідач щомісячно продовжує отримувати від уряду Іспанії по 100 євро допомоги на дочку ОСОБА_4 . Щодо понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., то такі витрати підтверджені належними доказами. Тому просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач подав заперечення. Вказує, що як і в позовній заяві, так і у відповіді на відзив, позивачкою надано суду неправдиву та спотворену інформацію. Повторно заявляє, що твердження позивачки про його щомісячний заробіток в розмірі 1500-1700 євро є неправдивими та нічим не підтвердженими. Належних, достовірних доказів на підтвердження свої вимог позивачкою не надано. Відповідач усвідомлює свою відповідальність за забезпечення дітей. Тому просить позовні вимоги задоволити частково, стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі, що не перевищує 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на позивачку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.03.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання сторін в шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мімінуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 3196 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд враховує, що відповідачем визнається та обставина, що він працює за кордоном. Те, що відповідач періодично здійснював перетин державного кордону підтверджується також інформацією, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Вказане свідчить про платоспроможність відповідача та можливість сплати аліментів у розмірі, що перевищує мінімальний.

Водночас вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 7000,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачкою, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Покликання позивачки про високий розмір заробітної плати відповідача є абсолютно голослівними, не підтверджені жодними доказами.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат за надання правничої допомоги. Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних робіт (наданих послуг); незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, а також враховуючи, що справа розглядалася в порядку письмового провадження без виклику сторін, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності витрат (дійсності, необхідності) та розумності. А тому наявні підстави для зменшення розміру заявлених до відшкодування витрат за надання правничої допомоги до 3000,00 грн. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1286,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості щодо місця роботи відсутні, аліменти на користь дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 утвердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 12.08.2025 року і проводити до досягнення дітьми. повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 519,00 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , 1286,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 30.09.2025 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ