Справа № 591/6692/25
Провадження № 2/591/1401/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Кирионенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги при звільненні, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17 червня 2025 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою до ПАТ «СУМИХІМПРОМ», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у період з 08 червня 2015 року по 30 квітня 2025 року він працював у відповідача на посаді провідного інженера з охорони праці Відділу охорони праці.

З 30 квітня 2025 року згідно з Наказом (розпорядженням) від 28 квітня 2025 року № 210 ПАТ «СУМИХІМПРОМ» його було звільнено з підприємства відповідно до частини 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з причини невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору. Але у вказаному наказі в порушення вимог статті 44 КЗпП України не зазначено про виплату йому вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку.

Адміністрацією ПАТ «СУМИХІМПРОМ» позивачу була надана довідка про доходи від 29 травня 2025 року № 351, в якій зазначена сума заробітної плати, яка була йому нарахована, але не виплачена - 84150,88 грн. У вказаній довідці також відсутнє нарахування вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку.

На його прохання щодо нарахування вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку, позивач отримав відповідь, що підприємство працює в складних умовах під час воєнного стану. Але ж при попередньому керівництві, ПАТ «СУМИХІМПРОМ» також працювало в складних умовах під час воєнного стану, але заробітна платня виплачувалась щомісячно до жовтня 2023 року - до завершення роботи попереднього керівництва.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати у сумі 84150,88 грн. та суму вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 02 жовтня 2025 року о 09 год. 30 хв.

02 липня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги позивача про стягнення вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку є необґрунтованими.

Відповідач зазначає, що затримка заробітної плати позивачу виникла не внаслідок умисного порушення роботодавцем законодавства про працю, а внаслідок надзвичайних обставин, які є непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором.

21 листопада 2023 року ухвалою Господарського суду Сумської області провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ «Сумихімпром» закрито.

Однак, перебування в стані банкрутства ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та ще в умовах воєнного стану завдало підприємству значних втрат, істотно вплинуло на його фінансове становище і трудові відносини.

Загальновідомими фактами є те, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф на території України введено та діє воєнний стан.

Місто Суми, яке знаходиться в 30-40 км до кордону з агресором рф, і де розташоване ПАТ «СУМИХІМПРОМ» з 06 березня 2024 року віднесено до переліку територій можливих бойових дій (розділ 1 п. 1.7 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією»).

За даними ЗМІ у 2024 році на кордоні Сумської області з рф спостерігалася активізація бойових дій, що призвело до обмежень пересування цивільного населення у прикордонній зоні. Відзначено збільшення інтенсивності обстрілів, в тому числі і м. Суми. За статистичними даними (https://air-alarms.in.ua) за період 01 січня 2024 року по 01 травня 2025 на території Сумської області було оголошено 2081 тривог про застосування різних видів військового озброєння, що за тривалістю складає 5015 год., або 208,9 днів (із загальних 486 днів). При цьому, у цей же період часу на території м. Суми зафіксовано 237 вибухів (влучання ракет, БПЛА тощо), пов`язаних з веденням бойових дій, які становили потенційну загрозу безпеці громадян, в тому числі і працівників ПАТ «СУМИХІМПРОМ».

Усі оголошені повітряні тривоги мали небезпечний характер, в тому числі і для ПАТ «СУМИХІМПРОМ», яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2024 № 48 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 р. № 1109» є підприємством хімічної промисловості і відноситься до об`єктів критичної інфраструктури (основний вид діяльності 20.15 Виробництво добрив та азотистих сполук). Пошкодження окремих виробничих потужностей внаслідок бойових дій, де зберігаються небезпечні хімічні речовини (аміак, сірчана кислота та інші), можуть створити техногенні наслідки не тільки для підприємства, а й населення м. Суми.

У зв`язку з цим, виконання роботи під час повітряної тривоги становить реальну загрозу для життя та здоров`я працівників ПАТ «СУМИХІМПРОМ» і потребує припинення виробничих процесів і перебування персоналу в укриттях.

Фактично, протягом 2024 року за період 486 днів, майже половину з них 208,9 днів працівники ПАТ «СУМИХІМПРОМ» перебули в укриттях і не виконували будь-яку роботу.

Введення воєнного стану в України, також істотно порушило логістику ПАТ «СУМИХІМПРОМ», внаслідок чого у підприємства були порушені зв`язки із постачальниками сировини та покупцями готової продукції. Зазначені вище фактори істотно вплинули на господарську діяльність ПАТ «СУМИХІМПРОМ», внаслідок чого воно опинилося у вкрай скрутному фінансовому становищі.

Наказом-постановою ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 13.09.2023 № 155/6 у зв`язку з веденням воєнного стану з 14.09.2023 оголошено вимушений простій усіх підрозділах підприємства.

Після оголошення простою, у період 2024 року виробничі процеси частково і періодично відновлялися лише в 3-х цехах з 10, а завантаженість виробничих потужностей склала усього 8%.

За тих же підстав, ПАТ «СУМИХІМПРОМ» 30 жовтня 2024 року, був прийнятий аналогічний наказ № 144/49, яким з 01 листопада 2024 року введено вимушений простій усього підприємства, який діє по теперішній час.

Як зазначалося вище ПАТ «СУМИХМПРОМ» розташований на території можливих бойових дій, а тому існує реальна загроза для його працівників. У зв`язку з цим вимушений простій підприємства відповідача, є вимушеним кроком і введений в дію не з вини роботодавця, а внаслідок надзвичайних обставин.

Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку відмовити у зв`язку з необґрунтованістю (а.с. 21- 24).

В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у період з 08 червня 2015 року по 30 квітня 2025 року перебував в трудових відносинах з відповідачем ПАТ «СУМИХІМПРОМ», та відповідно до наказу № 210 від 30 квітня 2025 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-7) та копією наказу (розпорядження) № 1734 від 24 грудня 2024 року про припинення трудового договору (контракту)(а.с. 8).

З копії довідки про доходи ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 29 травня 2025 року № 351 вбачається, що заробітна плата, що підлягає до сплати відповідачу станом на 29 травня 2025 року становить 84150,88 грн. (а.с.9).

З довідки ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 04 листопада 2024 року № 1851/85 вбачається, що 10 березня 2022 року пошкоджено філію ПАТ «Сумихімпром» Оздоровчий табір «Зоряний», завдано матеріальних збитків на суму 960000,00 грн.

У ході авіаційних та ракетних обстрілів ПАТ «СУМИХІМПОМ, які сталися 10, 11, 13, 17 вересня 2024 року пошкоджено адміністративну будівлю заводоуправління, приміщення цехів підприємства, завдано матеріальних збитків на загальну суму 2 061 000,79 грн.

01 вересня 2024 року у ході обстрілів пошкоджено будівлю прохідної ЦОФ-2, складу ПММ, ЛЗР та складу готового продукту «Піросульфіт», загальні збитки становлять 1159000,44 грн.

Вказані факти зафіксовані правоохоронними органами, всі пошкодження задокументовані актами обстежень та направлені органам досудового розслідування для включення підприємства в реєстр для відшкодування збитків (а.с.28-зворот).

З довідки ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 07 листопада 2024 року № 1875/85 вбачається, що з початку введення 24 лютого 2024 року на території України воєнного стану у зв`язку з воєнною агресією російської федерації у виробничій діяльний ПАТ «Сумихімпром» склалися певні об`єктивні обставини, які вплинули на прибутковість його господарської діяльності. Насамперед, це пов`язано з порушенням логістичних зв`язків з постачальниками сировини та покупцями готової продукції, зниженням виробничих потужностей підприємства.

Станом в період 2024 року в роботі знаходилося лише 3 основні цехи з 10, а завантаженість виробничих потужностей становила близько 8%. У зв`язку з чим діяльність підприємства залишається збитковою.

Протягом 2024 року значно збільшилась кількість обстрілів виробничих потужностей підприємства, що супроводжувалося руйнуванням цехів, прохідної, об`єктів енергетичної інфраструктури тощо. Все це, разом з неодноразовим пошкодженням об`єктів постачальників електричної енергії, призвело до неодноразової зупинки виробництва на ПАТ «Сумихімпром».

Внаслідок постійних обстрілів. повітряних тривог і припинення енергозабезпечення значно зросли борги за спожитий природний газ, електричну енергію і при відсутності обігових коштів зростає борг із виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Таким чином, збитки від простоїв виробництва ПАТ «Сумихімпром» через відсутність електропостачання у 2024 році, станом на 23 жовтня 2024 склали 21 960 800 грн. Загальні витрати, пов`язані з простоєм тільки за 3 квартал 2024 складають 81 478 000 грн.

Станом на 01 листопада 2024 на ПАТ «СУМИХІМПРОМ» у зв`язку з відсутністю сировини для виробництва готової продукції оголошено простій усіх структурних підрозділів (а.с.29).

З довідки про доходи ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 25 листопада 2024 року № 1962/85 вбачається, що заборгованість з оплати праці станом на 25 листопада 2024 року становить 93389173 грн. 68 коп., чисельність персоналу всього 2 135 чол. (а.с.29-зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до положень статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що відповідачем всупереч вимог ст. 116 КЗпП України позивачу не було виплачено у день звільнення усі належні йому суми.

У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18) вказано, що: «зважаючи на вимоги позивача - виплата заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за затримку видачі трудової книжки та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також встановлені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), застосуванню підлягають положення трудового і цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»)».

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/10 (провадження № 12-56гс21) зазначила, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні статті 617 ЦК України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили, а також, дійшла висновку, що: «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів.

Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.

Положеннями частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Із урахуванням положень частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту.

З огляду на вищезазначене слідує, що роботодавцю необхідно довести настання обставин непереборної сили, які б свідчили про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Під час розгляду справи відповідач заперечує проти позовних вимог, проте не надав суду належних і допустимих доказів того, що порушення по невиплаті усіх необхідних сум заробітної плати при звільненні позивачки сталися внаслідок настання обставин непереборної сили (форс-мажору ведення на території, де знаходиться роботодавець, воєнних дій). Такі докази мали бути підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України (уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат), як це передбачено чинним законодавством України та, в даному випадку, були б підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань по своєчасній виплаті заробітної плати.

Таким чином право позивача є порушеним та підлягає захисту і на його користь з відповідача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 84150 грн. 88 коп.

Вихідна допомога - це грошова виплата працівнику, який звільняється з роботи не з його власної ініціативи, яку виплачує роботодавець у випадках, передбачених законом або сторонами (умовами трудового договору або колективним договором).

Відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги при звільненні підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно довідки АТ «СУМИХІМПРОМ» № 37 від 26 червня 2025 року середньомісячна заробітна плата позивача становить 14970 грн. 00 коп. (а.с. 25).

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість із заробітної плати у розмірі 84150 грн. 88 коп. та вихідна допомога при звільненні в розмірі 44910 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1290 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги при звільненні задовольнити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 84150 грн. 88 коп. та вихідну допомогу при звільненні в розмірі 44910 грн. 00 коп.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» на користь держави судовий збір у розмірі 1290 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СУМИХІМПРОМ», місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, .

Суддя А.П.Сидоренко