Провадження №2-о/447/218/25
Справа №456/4625/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

02.10.2025 р. м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Рябчун А. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту батьківства,-

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2025 року до Миколаївського районного суду Львівської області зі Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту батьківства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В.

Оглянувши матеріали позову, приходжу до наступного.

У заяві про встановлення факту батьківства ОСОБА_1 вказує, що є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком яких є ОСОБА_4 , який відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_1 № 1193 від 17 липня 2024 року та сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 № 250 від 18 липня 2024 року зник безвісти 17 липня 2024 року поблизу населеного пункту Стариця Харківської області.

Посилаючись на те, що встановлення факту батьківства ОСОБА_4 стосовно дітей необхідно для набуття дітьми права на пільги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на отримання пенсії по втраті голувальника, просить заяву задовольнити та встановити факт батьківства ОСОБА_4 щодо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця звернулася до суду в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина першастатті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина другастатті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четвертастатті 315 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що:«під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що: «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перш астатті 135 СК України).

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19)).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24) вказано, що: «статтею 130СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері та смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128,129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21)».

Факт батьківства, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає вирішенню у порядку окремого провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Встановивши, що ОСОБА_4 є особою, яка має статус зниклої безвісти, а не померлої, суд вважає, що це виключає розгляд заяви про встановлення батьківства в порядку окремого провадження, що узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 09.04.2025 у справі № 213/1448/24 та ухвалі Верховного Суду від 18.04.2025 у справі № 208/15131/24.

Відповідно до ч. 4ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно із ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що батьківство стосовно дітей за вказаних обставин визначається за правилами позовного провадження, а також у зв`язку з наявністю спору про право, у відкритті провадження слід відмовити, роз`яснивши заявниці її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 293, 294, 315 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту батьківства

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутися з позовом на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до положень статті 261 ЦПК України та може оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Рябчун