Справа № 750/5391/25
Номер провадження 2/749/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Чигвінцева М.С.

секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №750/5391/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до судуз позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024, що становить 33430,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 22371,09 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1059,35 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №501557-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачу в розмірі 10000 грн., шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вказаним договором, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 2170 грн. У зв`язку з чим станом на 31.03.2024 виникла заборгованість у розмірі 33430,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 22371,09 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1059,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

09.06.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Аргументуючи тим, що позивачем порушено порядок укладання кредитного договору в електронній формі, визначений Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, кредитором перевищено максимально допустиму процентну ставку відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено максимальний розмір денної процентної ставки - 1%. 3аперечує проти стягнення з нього нарахованих відсотків та комісії за надання кредиту, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить порядок їх нарахування.

11.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що 10.06.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 501557-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 10.06.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №501557-КC-001 про надання кредиту. 10.06.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір N? 501557-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2167, на телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 10.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №501557-KC-001, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»

ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ITC) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферту Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.

ТОВ «Бізнес Позика» 10.06.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 501557-KС-001 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

10.06.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №501557-KС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-2167, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Так Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний поговір між Кредитором та Позичальником не був би укладений.

Зазначає, що Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаним таким чином, оскільки Кредитний договір між позивачем та відповідачем був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Тому, примірники електронного Кредитного договору, акцепту та оферти на його укладення, надані позивачем до суду, є їх оригіналами, й будь-які інші варіанти вищезазначених документів у позивача відсутні та не можуть бути надані до суду. При цьому, оригінали вищезазначених документів були збережені в первісному та незмінному вигляді.

Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов?язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Вважає наданий розрахунок заборгованості таким, що ґрунтується на умовах кредитного договору.

Щодо твердження про неправомірність нарахування відсотків зазначає, що Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 року, згідно якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5% до 22.04.2024 та 1,5% до 20.08.2024. Однак, поняття денна процентна ставка в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» не тотожне процентній ставці в день. Тому наданий розрахунок відповідає встановленим нормам Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування відсотків обґрунтованим та не суперечить умовам Договору, з якими Відповідач ознайомився до укладення Кредитного договору.

Вказує, що умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 1500 грн. Відповідач, укладаючи кредитний договір добровільно погодився на його умови, не звертався із заявою про його розірвання. Натомість відповідач здійснив платіж, знаючи про те, що він буде розподілятися на погашення його заборгованості в тому числі за комісією. Крім того, встановлення комісії за надання кредиту відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

18.06.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому посилаючись на доводи викладені у відзиві, вважає твердження представника позивача безпідставними та такими, що спростовуються наданими доказами. Також подав клопотання про витребування додаткових доказів, що є необхідними для встановлення фактичних обставин справи.

19.06.2025 та 20.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, де зазначив, що на клопотання судом було витребувано інформацію, в якій підтверджується факт випуску банківської картки на ім`я відповідача та відкриття під неї відповідного банківського рахунку, також надано виписку по вищезазначеній банківській картці, з якої вбачається, що відповідач отримав кошти у розмірі, передбаченому Кредитним договором, 10000,00 грн., що узгоджується з доданими до позову доказами. Зазначив, що детальні пояснення щодо перерахування кредитних коштів відповідачу відповідним посередником ТОВ «Бізнес Позика» були надані стороною позивача у Відповіді на відзив. Звернув увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач прямо не заперечує факт укладення договору, факт отримання коштів, здійснення платежу за кредитним договором, наявність заборгованості. Заперечує розмір заборгованості. Відповідачу чудово відомо, що він уклав кредитний договір з позивачем, отримав кредитні кошти на свою банківську картку та здійснив платіж за кредитним договором.

Також зазначив, що позивачем повністю був дотриманий порядок укладання кредитного договору в електронній формі відповідно до норм чинного законодавства. До позовної заяви була надана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору. Відповідач погодився на всі умови договору.

30.07.2025 року від представника ТОВ «Бізнес Позика» надійшли додаткові пояснення через систему «Електронний суд» про те, що стороною позивача надані докази на вимогу ухвали суду про витребування доказів та детальні письмові пояснення по кожному пункту із дотриманням всіх вищезазначених обов`язкових вимог, встановлених ЦПК України. Всі докази та пояснення були надіслані до суду з одночасним надсиланням (наданням) їх копій відповідачу.

30.09.2025 року відповідачем надано додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивач не надав інформації про перелік додаткових та сукупних банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що включає в себе комісію за надання кредиту. Зазначив, що правомірність комісії у розмірі 1500,00 грн. є недоведеною позивачем. Просив позов залишити без розгляду у зв`язку з не доведенням позивачем витребуваних доказів.

30.09.2025 року представником надані ТОВ «Бізнес Позика» додаткові пояснення, де зазначено що позивачем надало суду належні та допустимі докази на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, наявності та розміру заборгованості. Всі докази та пояснення були надіслані до суду з одночасним надсиланням (наданням) їх копій відповідачу. Також зазначає про наявність зареєстрованого електронного кабінету у відповідача, що дає можливість вчасно та в повному обсязі знайомитися зі всіма матеріалами справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

10.06.2024 ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №501557-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).

10.06.2024 о 11:18:35 ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3113 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником).

10.06.2024 о 11:18:35 Мироненко С.А. прийняв (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес позика» укласти договір №501557-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2167 10.06.2024 11:20:37.

10.06.2024 між ТОВ «БізнесБізнес Позика позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір №501557-КС-001 про надання кредиту, відповідно до п. 2.1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Строк на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 2.5 договору комісія за надання кредиту: 1500 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору.

Загальний розмір наданого кредиту: 10 000 грн. Строк дії договору: до 25.11.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 29653,89 грн. Загальні витрати за кредитом: 19653,89 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19722,67% (п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 договору).

Дата видачі кредиту 10.06.2024. Дата повернення кредиту 25.11.2024. Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п. 2.12, 2.13, 2.14 договору).

Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит вказаний в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.

Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору. У разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.1, 3.2, 3.2.1, 3.2.2 договору).

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору (п. 3.2.4, 3.2.5 Договору).

У пункті 8 договору зазначено номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 НОМЕР_3 . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2167 10.06.2024 11:19:22.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 ТОВ «ПрофітГід» було проведено переказ грошових коштів на рахунок отримувача НОМЕР_3 , номер транзакції 41800-76447-55983, сума переказу 10000 грн. Дата та час проведення 10.06.2024 о 11:20:45. Емітент платіжної картки IZI BANK. Код авторизації 100986. Опис перерах. коштів ОСОБА_1 _3 зг. до кредитного дог. № 501557-КС-001 від 10.06.2024.

Згідно наданої АТ «ТАСКОМБАНК» інформації зазначено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) оформлено віртуальну банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , яка існує в цифровій формі. Факт перерахування коштів 10.06.2024 року підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) № НОМЕР_5 , операції по якому здійснювались за допомогою платіжної картки № НОМЕР_2 .

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501557-КС-001 від 10.06.2024 вбачається, що станом на 31.03.2025 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 33430,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 22371,09 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1059,35 грн.. Також з розрахунку вбачається, що відповідачем 01.07.2024 здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2170 грн.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, договір №501557-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 10.06.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

У договорі №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 зазначено, що його підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2167, 10.05.2024.

За вказаних обставин, суд уважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2167, 10.05.2024 та ТОВ «Бізнес позика» договору №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не оспорював факт укладення ним вказаного договору в електронній формі, отримання кредиту, а також не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за договором у повному обсязі.

Крім того, у договорі №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 сторони погодили суму кредиту 10 000 грн. (п. 1.1, 2.6 договору), строк кредиту 24 тижні (п. 2.3 договору), строк дії договору до 25.11.2024 (п. 2.7 договору), процентну ставку (п. 2.4 договору).

Також, 10.06.2024 позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікаторам Паспорт споживчого кредиту.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме переказало кошти на платіжну картку клієнта, що підтверджується випискою за договором АТ «ТАСКОМБАНК» з рахунку ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_2 та інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід».

Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на ненадання позивачем первинної бухгалтерської документації на підтвердження наявності та розміру заборгованості. ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою та не відкриває своїм клієнтам рахунки, з якого можна було б сформувати виписку. Така інформація надана АТ «ТАСКОМБАНК», в якій зазначено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) оформлено віртуальну банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , яка існує в цифровій формі. Факт перерахування коштів 10.06.2024 року підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) № НОМЕР_5 , операції по якому здійснювались за допомогою платіжної картки № НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд погоджується з доводами відповідача щодо нарахування процентів, та зазначає.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що останнім здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 10.06.2024 по 25.11.2024 (169 днів), що у сумі складає 22371,09 гривні.

Суд частково не погоджується з таким розрахунком, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.

Закон Українивід 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ«Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 24 червня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також, суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Проспоживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України«Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір №501557-КС-001 укладено 10.06.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги позивача та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку розміру денної процентної ставки 1%, що становить 16900,00 грн. (10000,00 х 1% х 169).

Ураховуючи дані розрахунку заборгованості за кредитом, та те, що відповідачем сплачено у рахунок погашення боргу за кредитом 2170 грн. (що включає в себе - 1729,35 проценти за користування кредитом та 440,65 грн. комісія), то з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 у розмірі 25170,65 грн. (10000 грн. + 16900 грн. - 1729,35 грн.), яка складається з: 10000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 15170,65 грн. сума прострочених платежів по процентах.

З приводу стягнення заборгованості по комісії у розмірі 1059,35 грн. суд зазначає.

Суд відхиляє посилання відповідача на безпідставність нарахування ТОВ «Бізнес Позика» комісії, оскільки можливість передбачення у договорі таких платежів прямо передбачена Законом України «Про споживче кредитування». Нарахування комісії передбачено договором № 501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06. 2024 року і такий платіж є обов`язковим для відповідача.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитувнаня» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 1059,35 грн. (1500,00-440,65 грн. що були сплачені відповідачем).

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висвноку, що позов ТОВ «Бізнес Позика» підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягнення заборгованість за Договором №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 у сумі 26230 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 15170,65 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1059,35 грн.

Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №5563 від 31.03.2025 року позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (78,46%) у сумі 1900,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 12, 19, 81, 141, 142, 258-260, 263-265, 267, 274-279, 435 ЦПК України, ст. 207, 509, 525, 526, 530, 536,599, 626- 638, 1048- 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, 9) заборгованість за Договором №501557-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 у сумі 26230 (двадцять шість тисяч двісті тридцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, 9) судовий збір в сумі 1900 (одна тисяча дев?ятсот ) грн. 62 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев