Справа № 950/1772/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

а участю секретаря - Гладкової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Василець Сергій Олексійович до Лебединської міської ради Сумської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на строні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська товарна біржа" про визнання права власності;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, просить суд, ухвалити рішення яким визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на розміщені по АДРЕСА_1 : житловий будинок садибного типу дерев`яний обкладений цегляною під літ.«А» 1966р. загальною площею 55,1м2, житловою площею 39,9м2; веранду дощату під літ.«а»; веранду цегляну під літ.«б»; літню кухню дерев`яну обкладену цеглою під літ.«Б»; гараж цегляний під літ.«Б1»; сарай цегляний під літ.«Б2»; сарай цегляний під літ.«В»; сарай цегляний під літ.«Г»; огорожу метал, шифер №1-2, земельну ділянку площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею і 0,50га для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Представник позивача надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надійшло заяви про проведення розгляду справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

5 жовтня 1999р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було зареєстровано Ворожбянським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 25 жовтня 1999р.

14 травня 2001р. між ОСОБА_4 , як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості, у відповідності з яким було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою під ними, які розташовані по АДРЕСА_1 . Даний Договір купівлі-продажу нерухомості було оформлено через Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська товарна біржа» та зареєстровано відповідно до ст.15 Закону України «Про Товарну біржу» на Товарній Біржі «Українська» м.Київ за реєстраційним номером 137492 від 14 травня 2001р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кердилівщина Сумського району Сумської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 09 листопада 2024р.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_2 , разом з ним до дня смерті ніхто не був зареєстрований, заповіт від його імені не посвідчувався, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ворожбянського старостинського округу Лебединської міської ради Сумської області від 03 березня 2025р. вих.№83.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла його дружина ОСОБА_1 , яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. відповідну заяву про прийняття спадщини.

З інформації, що надана приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. встановлено, що після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа № 13/2025 від 07 березня 2025 року та видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я дружини померлого ОСОБА_1 . Заяв від інших спадкоємців у справі не має. Тобто ОСОБА_1 є єдиною позивачкою померлого ОСОБА_5 .

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В той же час до приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. у видачі позивачціі свідоцтва про право на спадщину за законом на належні за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними було відмовлено в усній формі, оскільки з 01 січня 2013р. набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.4 якого встановлено, що державній реєстрації прав підлягають в т.ч. і право власності і державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться органами державної реєстрації.

А з урахуванням того, що договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельних ділянок під ними не посвідчено нотаріусом, то на даний час, нотаріус, на якого в силу положень ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» покладено виконання повноважень державного реєстратора, не може провести його державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав і в подальшому видати свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, чоловік позивача, за життя не отримав ні державних актів на земельні ділянки під житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, ні провів державну реєстрацію права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 06 грудня 2024р. вих.№807 та технічного паспорта по АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок садибного типу дерев`яний обкладений цегляною під літ.«А» 1966р. загальною площею 55,1м2, житловою площею 39,9м2; веранда дощата під літ.«а»; веранда цегляна під літ.«б»; літня кухня дерев`яна обкладена цеглою під літ.«Б»; гараж цегляний під літ.«Б1»; сарай цегляний під літ.«Б2»; сарай цегляний під літ.«В»; сарай цегляний під літ.«Г»; огорожа метал, шифер №1-2, а їх вартість становить 245 658,00грн.

Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої виконавчим комітетом Ворожбянського старостинського округу Лебединської міської ради Сумської області від 04 жовтня 2024р. вих.№199/15-1-22 та Договору купівлі-продажу нерухомості від 14 травня 2001р. розміщені по АДРЕСА_1 були передані у приватну власність ОСОБА_4 на підставі рішення 6 сесії 22 скликання Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області від 27 грудня 1995р., її площа становить 0,60га, в т.ч.: 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,50га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12 січня 2024р. №6-28-0.222-600/2-24 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13 січня 2025р. №6-28-0.22-18/71-25 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12.

Таким чином нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розміщених АДРЕСА_1 становить:

- площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 113 003,52грн. = (1000м2 х 96,00грн./м2 х 1,051 х 1,12)

- площею і 0,50га для ведення особистого селянського господарства становить 15 769,29грн. = (0,5га х 26 793,00грн./га. м2 х 1,051 х 1,12).

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відпові-дальність особи.

Згідно ч.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003р. №435-IV цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

П.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст.5 Цивільного кодексу України та п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Ст.4 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ст.13 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продук-тивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби вироб-ництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Згідно ст.49 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Положеннями ст.42 Цивільного кодексу УРСР, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної).

Згідно з вимогами ст.227 Цивільного кодексу УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 Цивільного кодексу УРСР.

Водночас згідно з ч.1 ст.47 Цивільного кодексу УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Відповідно до приписів ч.2 ст.47 Цивільного кодексу УРСР, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.

За змістом ст.ст.128, 153 Цивільного кодексу УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991р. №1956-Х11 (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Згідно ст.15 Закону України "Про товарні біржі", біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч.2 ст.15 Закону України "Про товарні біржі").

Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч.2 ст.15 Закону України "Про товарні біржі", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту.

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ст.1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують

право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст.1298 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, в їх сукупності, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову оскільки знайшли підтвердженні ті факти, що померлому чоловіку позивачки ОСОБА_2 на праві власності належали розміщені по АДРЕСА_1 житловий будинок та господарські споруди, а також земельні ділянки для їх обслуговування та для ведення особистого селянського господарства.Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею і в інший спосіб не має можливості оформити право власності на належне померлому чоловіку майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 181, 328, 377, 392, 657, 1216 1218, 1220 - 1223, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1296 - 1298 ЦК України;

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Василець Сергій Олексійович до Лебединської міської ради Сумської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на строні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська товарна біржа" про визнання права власності, задоволити в повному обсязі.

Визнатия за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на розміщені по АДРЕСА_1 : житловий будинок садибного типу дерев`яний обкладений цегляною під літ.«А» 1966р. загальною площею 55,1м2, житловою площею 39,9м2; веранду дощату під літ.«а»; веранду цегляну під літ.«б»; літню кухню дерев`яну обкладену цеглою під літ.«Б»; гараж цегляний під літ.«Б1»; сарай цегляний під літ.«Б2»; сарай цегляний під літ.«В»; сарай цегляний під літ.«Г»; огорожу метал, шифер №1-2, земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею і 0,50га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя Роман БАКЛАНОВ