Справа №487/4344/25
Провадження №2/487/2421/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Щербатюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Павлюк С.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.06.2025 і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23-х років за умови продовження навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 18.09.1999, який було розірвано рішенням суду від 03.10.2017, та у них народилась дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька є повнолітньою, але продовжує навчання в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова на першому курсі денної формі навчання за контрактом здобуває освіту за освітнім ступенем «Бакалавр» за спеціальністю «Туризм і рекреація геолого-географічного факультету, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, джерел доходу немає, не працює, проживає у м. Одеса, де орендує кімнату, сплачує комунальні платежів. Загальна сума навчання, згідно договору №242-1-018-20124 від 01.08.2024, становить 158192 грн., зі сплатою рівними частинами за рік навчання 39548 грн., за перший рік навчання сплачено позивачем. Отже, донька знаходиться на утриманні матері, її матеріальний стан не дозволяє самостійно утримувати доньку, узв`язку з навчанням дитина потребує допомоги також з боку батька, який матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча його стан здоров`я задовільний, він працездатний, працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійний дохід, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на період навчання доньки у розмірі визначеному позивачем.

Ухвалою від 01.07.2025 відкрите провадження у справі.

15.07.2025 третя особа подала до суду заяву просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити.

01.10.2025 позивач подала до суду заяву, просила розглянути справу за її відсутністю, просила про задоволення позовних вимог.

01.10.2025 відповідач подав до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутністю, проти заявлених вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999, який розірвано 03.10.2017 на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва.

У подружжя в шлюбі народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із довідки №112-25 від 17.06.2025 Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання (контракт) за освітнім ступенем «Бакалавр» за спеціальністю «Туризм і рекреація геолого-географічного факультету, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028.

У відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) .

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Отже, зважаючи на той факт, що після досягнення повноліття ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання за контрактом, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач є працездатним, стан здоров`я задовільний, матеріальний допомоги доньки не надає, інших утриманців не має, доказів спростування вказаного відповідачем не надано, керуючись принципом розумності, справедливості та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та беручи до уваги, що обов`язок утримання дитини покладається рівною мірою на матір і батька, враховуючи, що відповідач проти заявлених вимог не заперечує, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.06.2025 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 та за умови продовження ОСОБА_3 навчання, до 23-х років, тобто до 18.01.2030.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що захист інтересів ОСОБА_1 здійснював адвокат Павлюк С.О., на підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги №С1 від 18.06.2025.

Згідно акту приймання-передачі виконаної роботи №1 від 26.06.2025 до договору про надання правової допомоги №С1 від 18.06.2025 розмір наданої професійної правничої допомоги ставить 2000 грн. за складання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Згідно прибуткового касового ордера від 26.06.2025, ОСОБА_1 сплачено витрати на правову допомогу адвокату Павлюк С.О. у розмірі 2000 грн., відповідно до договору про надання правової допомоги №С1 від 18.06.2025.

Ураховуючи надані позивачем докази, прийняте судом на її користь рішення, суд вважає, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З огляду на викладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, заявлені позивачем вимоги, їх складність та об`єм досліджених судом доказів, а також принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру вказаних витрат, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.06.2025 і до 30.06.2028 та за умови продовження ОСОБА_3 навчання, до 23-х років, тобто до 18.01.2030.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. витрати на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

третя особа:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

.

Суддя С.М. Афоніна