Справа № 307/2730/25
Провадження № 2/307/982/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Бряник М.М.,

секретар судового засідання- Скирчук В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", в інтересах якого діє представник - Хлопкова Марія Сергіївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.01.2022 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №484775907 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.

Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. З цих підстав стведжує, що саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора.

Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 15 200,00 грн на банківську карту N НОМЕР_2 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

Позивач вказує, що 28.11.2018 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" укладено Договір факторингу N 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.

Також, 30.10.2023 між ТОВ "Таліон плюс" та Товариством з обмеженою відповідальність "Онлайн фінанс" укладено Договір факторингу N 30/1012-1.

У подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу N 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Позивач вказує, що заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 30 276,88 грн, яка складається з 15 200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 15 076,88 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), яка станом на день звернення із даним позовом до суду не погашена, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

Витребувано з АТ КБ "ПриватБанк", докази, а саме: про емітування на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжної картки маска-картки № НОМЕР_2 /чи будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та інформацію про зарахування на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 16.01.2022 по 21.01.2022 у сумі 15 200,00 грн., інформацію про відповідність номеру телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

13.08.2025 року представник відповідача, адвокат Підодвірний Т.І. подав до суду відзив на позовну заяву, який мотивує тим, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов?язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваними кредитними договорами, тому наявні достатні праві підстави для судового захисту прав та інтересів останнього.

Таким чином вважає, що позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 16.01.2022 року №484775907, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов?язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо відступлення права вимоги, представник відповідача звертає увагу на те, що наданий позивачем витяг з реєстру відступлення прав вимог від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" не містить підписів сторін, що укладали вказаний договір факторингу, а тому не може свідчити про відступлення права вимоги.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, вважаю, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Представник вважає, що судова справа не є дуже складною для представника позивача, оскільки, як вбачається із реєстру судових рішень, для представника позивача ця справа є типовою.

Разом з відзивом на позовну заяву представник подав заяву про залишення позову без розгляду. Заяву мотивує тим, що як вбачається з матеріалів справи, до суду надійшов документ під назвою «Позовна про стягнення заборговонності за кредитним договором 484775907.pdf». Однак з позовної заяви, поданої позивачем, яке зареєстроване в підсистемі «Електронний суд», вбачається, що така не є сформованою безпосередньо в підсистемі «Електронний суд» із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форми документа, передбаченого Інструкцією користувача Електронного суду та не надіслана засобами відповідної підсистеми ЄСІТС, а додана як додаток в порушення п. 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та п. 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС.

Крім того, зі змісту позовної заяви не встановлено, в чому саме полягає неможливість формування позивачем позовної заяви в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» із застосуванням вбудованого текстового редактора. Таким чином, відомості про сформування представником позивача саме позовної заяви в підсистемі «Електронний суд» відсутні, що на думку представника свідчить про використання представником позивача непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду. Отже, електронним підписом за допомогою ЄСТС повинен бути скріплений процесуальний документ, що подається до суду, а накладення КЕП на додатки до цього документа лише засвідчує їхню справжність оригіналу. Засвідчення КЕП позовної заяви не нівелює обов?язку заявника сформувати процесуального закону та Положення.

У зв`язку з вище наведеним представник відповідача просить залишити позовну заяву ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив, провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №203, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, не повідомив.

Представник відповідача, адвокат Підодвірний Т.І., будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.01.2022 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №484775907.

Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15 200 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 15 200 грн 00 коп. одразу після укладення договору.

Відповідно до п.4.1., 4.2., 4.3 даного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Порушенням умов цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної або помилкової інформації. За порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу (а.с.50-56 ).

Відповідно до алгоритма дій споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», затвердженого наказом директора №17/09-03 від 17.09.2019 року з метою укладення електронного договору, споживач заходить на сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства або в мобільний додаток товариства або в програмне забезпечення партнерів товариства, яке забезпечує обмін інформації з ІТС товариства по захищеним каналам зв`язку, та у вбудованому калькуляторі вибирає бажану суму грошових коштів, яку він бажає отримати в кредит, та бажаний строк кредитування (а.с.18-21, 24-30).

Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV3W7K8 підписано кредитний договір та 16.01.2022 о 16 год. 58 хв. відбулося перерахування коштів відповідачу (а.с.22-23).

Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5500 грн. відповідачу, підтверджується платіжним дорученням АТ «Альфа Банк» №d6bddb55-8ff4-4719-b645-1fb8c1e570c4 від 16.01.2022 року, електронним повідомленням про перерахування переказу грошових коштів на рахунки одержувачів згідно id 0 від 16.01.2022 року (а.с.17, 135).

Згідно п.п.3.6., 3.17. правил надання грошових коштів у позику кредитодавець в якості суб`єкта первинного фінансового моніторингу до укладення електронного договору та встановлення ділових відносин здійснює всі необхідні дії спрямовані на виконання вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, в тому числі здійснює заходи належної перевірки клієнта, в тому числі клієнту може бути запропоновано здійснити верифікацію засобами, що використовуються кредитодавцем. Відмова клієнта від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з клієнтом та відмову від надання йому кредиту. Після підпису електронного повідомлення клієнтом, зазначене повідомлення надходить в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця та свідчить/повідомляє кредитодавця про те, що клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) кредитодавця щодо укладання електронного договору з клієнтом. Після зазначених дій електронний договір між кредитодавцем та клієнтом вважається укладеним і кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами укладеного Електронного договору щодо надання кредиту (а.с.32-38).

Згідно паспорту споживчого кредиту тип кредиту - кредит, сума кредиту - 100 - 22 000,00 грн., строк кредитування - 1 - 65 днів, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, реальна річна процентна ставка - 649% (а.с. 47-49).

З виписки з особового рахунку за кредитним договором №484775907 від 16.01.2022 року вбачається, що станом на 25.06.2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Юніт капітал" складає 30 276,88 грн., з яких 15 200,00 грн. прострочене тіло кредиту, 15 076,88 - прострочені відсотки (а.с.65).

З наданого позивачем розрахунку заборогованості за кредитним договорм також вбачається, що відсотки нараховані в межах періоду визначеного кредитним договором, а також в межах відсоткової ставки в розмірі 1,9 % та 2.98.% визначеної п.1.9.1. та 1.12.2 кредитного договору (а.с. 67-69).

Судом також встановлено, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, та додатковими угодами №26, №27, №32 від 31.12.2020 року, відповідно до умов яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 260236355 від 14.04.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги до договору №175 від 05.05.2022 року, де у списку боржників під порядковим номером 3529, значиться відповідач ОСОБА_1 . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 29 410,48 грн., з яких 15 200,00 грн. заборгованість тілом кредиту та 14 210,48 грн. заборгованість за відсотками (а.с.105-120).

В подальшому, 30 жовтня 2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 30/1023-01 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 484775907 від 16.01.2022 року, що підтверджується реєстром боржників №2 від 20.12.2023 року, де у списку боржників під порядковим номером 8101, значиться відповідач ОСОБА_1 . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 30 276,88 грн., з яких 15 200,00 грн. заборгованість тілом кредиту та 15 076,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с.91-104).

З платіжної інструкції №5279 від 22.12.2023 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» за оплату про відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року (а.с.70).

В подальшому, 4 червня 2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК "Онлайн фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 484775907 від 16.01.2022 року, що підтверджується реєстром боржників б/н від 04.06.2025 року, де у списку боржників під порядковим номером 7267, значиться відповідач ОСОБА_1 . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 30 276,88 грн., з яких 15 200,00 грн. заборгованість тілом кредиту та 15 076,88 грн. заборгованість за відсотками (а.с.82-89).

З платіжних інструкцій №483 від 25.06.2025, №467 від 10.06.2025, №468 від 10.06.2025, №469 від 11.06.2025, №470 від 11.06.2025, №478 від 19.06.2025, №479 від 19.06.2025 та листа ТОВ "Юніт Капітал №26.06.2025-1 від 26.06.2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «Юніт капітал» на рахунок ТОВ «ФК Онлайн фінанси» за оплату про відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 04/06/25 від 04.06.2025 року (а.с.70-77).

За змістом розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 06.07.2021 року за кредитним договором №484775907 від 16.01.2022 року заборогованість ОСОБА_1 становить 15 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 210,48 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.67-69).

За змістом розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" від 05.05.2022 року за кредитним договором №484775907 від 16.01.2022 року заборогованість ОСОБА_1 складає 15 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 076,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.66).

На виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.07.2025 року представник АТ КБ "Приват Банк" надав інформацію в якій зазначає, що на ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 відкрито картку № НОМЕР_4 , а також відображено зарахування коштів 16.01.2022 у сумі 15 200,00 грн., що підтверджує належність вказаного банківського рахунку на який позивачем перераховано кредитні кошти, відповідачу (а.с.189-190).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційноправові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційнотелекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошовї суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Під час розгляду справи встановлено, що паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту, пропозиції укласти договір та прийняття пропозицій щодо укладення договору в яких визначені, у тому числі, період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема наслідки прострочення виконання зобов`язань за договором і порядок таких нарахувань підписані електронним підписом відповідача, тобто судом враховано, що сторонами погоджено процентні ставки за користування кредитними коштами.

Підписавши вказані документи та кредитний договір відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладання договору про споживчий кредит відмовитися від договору без пояснення ним причин, у тому числі в разі отримання ним коштів. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю одержані кошти.

Тобто, якщо відповідач вважав, що договір суперечить законодавству України, що він укладений зі значними порушеннями законодавства, та умови даного договору виявились для позивача не зрозумілими, та, на його думку, порушують права як споживача, він мав право відмовитися від договору протягом 14 днів з дня укладання договору. Але, як вбачається з позовної заяви відповідач таких дій не здійснював.

Разом з тим, представником АТ КБ "Приват Банк" надано інформацію в якій зазначає, що на імя ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відкрито картку № НОМЕР_4 , а також відображено зарахування коштів 16.01.2022 у сумі 15 200,00 UAN, що підтверджує належність вказаного банківського рахунку на який позивачем перераховано кредитні кошти, відповідачу.

Відтак доводи представника відповідача про те, що відповідач не отримавав одноразового ідентифікатора для укдаження кредитного довору та грошових коштів, не відповідають фактично встановленим обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК Україн одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом досліджені надані позивачем докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком.

Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.

Ураховуючи наведене, а також те, що сторонами у справі укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання кредитного договору та паспорта споживчого кредиту та матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором 484775907 від 16.01.2022 року, як і договорами факторингу, які є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попереднім кредитодавцям відповідачем не надано, а тому вимога ТОВ "Юніт Капітал" про стягнення з відповідача заборгованості підлягає до задоволення.

Щодо доводів представника відповідача про навність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, учасники справи мають право подавати документи в електронній форма з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому законом не встановлено, що єдиним можливим способом формування позовної заяви є використання саме "текстового редактора" підсистеми "Електронний суд".

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2025 року представником позивача Хлопкова М.С. було сформовано позовну заяву та додатки до неї у електронній формі в тому числі договори факторингу на неналежність яких посилається представник відповідача та ці документи підписані електронним цифровим підписом представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова М.С., що відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення заявленого позову без розгляду, оскільки зазначені у ньому підстави залишення позову без розгляду не відповідають фактичним обставинам справи.

У позовній заяві представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) було надано аналіз реальності (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді, враховано, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своєму клієнту такі послуги, як: аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики у даній категорії справи, складання процесуальних документів, складання клопотань про долучення до матеріалів справи доказів, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, з урахуванням договіру про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, за умовами якого адвокатське бюро «Тараненко і партнери» прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ "Юніт Капітал" з питань, що відносяться до судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стягнення заборгованості з боржника, протокол погодження вартості послуг правничої допомоги, акт прийому передачі наданих послуг від 05.06.2025 року та з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в даній справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал».

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1082, ЦК України, к еруючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №484775907 від 16.01.2022 року у розмірі 30 276, 88 грн. (тридцять тисяч двісті сімдесят шість гривень, вісімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень та 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять два гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпастького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4 літера А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 29 вересня 2025 року.

Головуючий Бряник М.М.