печерський районний суд міста києва
25 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Новака Р.В. ,
при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,
У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за житлово-комунальні послуги за період з серпня 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 3518,28 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 103,07 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

13.05.2025 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Старовойтової Д.А. про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22000,00 грн, яку вони бажають стягнути з ОСОБА_2 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат, які позивач поніс на правничу допомогу складає 22000,00 грн і підтверджується наступними документами:

- договір про надання правової допомоги № 24/0112-1, укладений 06.08.2024 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ВЕРІТІ ГРУП» в особі керівника Князюка Олександра Васильовича;

- звіт від 07.05.2025 про виконану адвокатським об`єднанням роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до договору про надання правової допомоги на суму 22000,00 грн;

- додаткова угода № 2 від 02.04.2025 до договору про надання правової допомоги № 24/0112-1, відповідно до якої розмір гонорару становить 22000,00 грн;

- квитанції про оплату послуг за надання професійної правничої допомоги: від 07.08.2024 на суму 4000,00 грн, № 218352894 на суму 10000,00 грн, від 07.02.2025 на суму 6000,00 грн, від 02.04.2025 на суму 6000,00 грн;

- акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.05.2025, відповідно до якого, розмір гонорару за надання правової (професійної правничої) допомоги) під час розгляду справи № 754/14959/24 Печерським районним судом м. Києва становить 22000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 про надання правової допомоги № 24/0112-1 від 06.08.2024, розмір гонорару , який клієнт має сплатити адвокатському об`єднанню за цим договором та порядок його сплати встановлюється у додаткових угодах до договору. Додаткова угода є невід`ємною частиною до договору, проте адвокатське об`єднання не зобов`язано надавати її третім особам для підтвердження своїх повноважень.

Згідно з п. 2,3 Акту № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.05.2025, адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв виконані роботи/надані послуги (професійну правничу допомогу) відповідно до договору про надання правової допомоги № 24/0112-1 від 06.08.2024, укладеного між сторонами. Перелік робіт зазначений у звіті від 07.05.23025. Виконані адвокатським об`єднанням роботи/ надані послуги відповідають вимогам клієнта. Клієнт не має до адвокатського об`єднання будь-яких претензій щодо виконання останнім своїх зобов`язань за договором.

За змістом частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України представник позивача надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а відтак такі витрати є доведеними.

Разом з тим, за правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 22000,00 грн мають бути відшкодовані пропорційно розміру задоволених позовних вимог (рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2025 позовні вимоги були задоволені на 8,51% від заявлених позивачем), а саме у розмірі 1872,20 грн.

Оскільки, при винесенні ухвали Печерським районним судом м. Києва від 06.05.2025 не було вирішено питання про судові витрати - витрати на правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу.

Керуючись статтями 1-19, 141, 270, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Старовойтової Д.А. про винесення додаткового рішення у справі 754/14959/24-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1872 (одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн 20 коп.

В задоволенні іншій частині вимог заяви - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак