Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/375/25

Провадження № 2/439/273/25

15 вересня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просив суд стягнути з ОСОБА_1 в свою користь заборгованість за договором позики за номером: 4437879 від 02 березня 2024 року в розмірі 198 000(сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 06 копійок.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 02 березня 2024 року між ОСОБА_1 як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» як позикодавцем було укладено договір позики за № 4437879, відповідно до якого позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію.

Крім того, 06.03.3024 року між ОСОБА_1 як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» як позикодавцем було укладено додатковий договір позики за № 4437879 про надання споживчого кредиту від 02.03.2024 року

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позики та додатковим договором позикодавець виконав у повному обсязі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , на умовах передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте позичальник, який зобов`язався повернути кредитні кошти, не надав своєчасно позикодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням.

Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за Договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 30 вересня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 198 000(сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 06 копійок, з яких: яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 21521,9 грн. (Двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять одна гривня 90 копiйок), суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним позикодавцем - 120520,96 грн. (Сто двадцять тисяч п`ятсот двадцять гривень 96 копiйок), суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 104 календарних днів 55957,2 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сiм гривень 20 копійок).

Позивач акцентує, що право грошової вимоги за договором позики за № 4437879 від 02 березня 2024 року за договором факторингу 25 жовтня 2024 № 25/10/2024 перейшло від ТзОВ «Лінеура Україна» до позивача: ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке 25.11.2024 року найменування на ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Отже, саме позивач є належним стягувачем за вищевказаним кредитним договором.

Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором за № 4437879 від 02 березня 2024 року, та судові витрати по справі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовільни.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 02 березня 2024 року між ОСОБА_1 , як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура України» як позикодавцем було укладено договір споживчого кредитування за № 4437879, та 06.03.2024 року додатковий договір, відповідно до якого позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію, що підтверджується наданою суду на дослідження копією договору від 02 березня 2024 року.

Право грошової вимоги за договором позики за № 4437879 від 02 березня 2024 року за договором факторингу 25 жовтня 2024 № 25/10/2024 перейшло від ТзОВ «Лінеура Україна» до позивача: ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке 25.11.2024 року найменування на ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал», що підтверджується договором факторингу; актом прийому-передачі Реєстру позичальників; витягом з Реєстру позичальників.

Окрім цього, позивачем надано суду на дослідження розрахунок заборгованості за договором позики за номером: 4437879 від 02 березня 2024 року.

Мотиви суду.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами.

За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Виходячи зі змісту статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що позичальник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Із доказів у справі вбачається, що між ОСОБА_1 як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» як позикодавцем було укладено договір позики за номером: 4437879 від 02 березня 2024 року та додатковий договір до даного договору від 06.03.2024 року. Предметом досліджуваних договорів визначено кредитування ОСОБА_1 у загальній сумі 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок на умовах, визначених договором, зокрема п.1.3 визначено строк кредитування 360 днів, п. 1.4.1 договору передбачає відсоткову ставку в розмірі 2,5 відсотка за день користування кредитними коштами.

Позикодавець шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , виконав умови кредитного договору, що визнавав сам відповідач: ОСОБА_1 , який після ознайомлення з матеріалами справи, не надав відзиву на позовну заяву.

Проте позичальник: ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за договором позики за номером: 4437879 від 02 березня 2024 року.

Водночас, право грошової вимоги за грошовими зобов`язаннями, а саме: за кредитним договором за номером: 4437879 від 02 березня 2024 року перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал», про що свідчать надані суду докази для дослідження.

Заборгованість на дату переходу права вимоги 25.10.2024 року, складала: за тілом кредиту 21 521 гривня 90 копійок ( ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість 978 гривень 10копійок) та процентів за користування кредитними коштами в сумі 120 520 гривень 96 копійок ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість 7671 гривня 90 копійок). Строк кредитування ТзОВ «Лінеура Україна» станом на 25.10.2024 року складав 238 днів.

Після переходу права вимоги, оскільки строк дії кредитного договору, між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 не закінчився, ТзОВ «Фінтраст Капітал» в період з 26.10.2024 року по 06.02.2025 року (104 календарні дні) продовжував нараховувати проценти за користування коштами за процентною ставкою, - 2.5 % як визначено договором кредитування. Як наслідок, заборгованість склала 55 957 гривень 20 копійок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал», у частині стягнення заборгованості за кредитним договором за номером: 4437879 від 02 березня 2024, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі в загальній сумі 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 06 копійок.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)гривні 40 копійок (а.с. 1).

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову становила 198 000(сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 06 копійок. Судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал», а саме 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)гривні 40 копійок, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доказами у справі встановлено, що 10 грудня 2024 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, укладено договір про надання правничої (правової) допомоги за номером: 10/12-2024. Предметом договору визначено, що адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги з надання професійної правничої допомоги. Розмір гонорару адвоката за надання клієнту професійної правничої допомоги визначається сторонами у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання сторонами, що підтверджується наданою суду копією такого договору.

Винагорода адвоката за надання послуг згідно цього договору визначена сторонами згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» із урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для Клієнта та його господарської діяльності, а саме: шляхом встановлення фіксованої суми гонорару за надання послуг представництва інтересів клієнта в суді у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Адвокатом: Столітнім Михайлом Миколайовичем, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» професійну правничу допомогу в цивільній справі запозовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц).

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із доказів у справі, зокрема договору про надання правничої (правової) допомоги за номером: 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц суд зазначив: «У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін».

Відповідно до акту виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги за номером: 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, визначено десять пунктів, які ним було виконано при підготовці матеріалів позову, вивчення законодавчої бази, складання позовної заяви та саме зверненні до суду. За кожен пункт виконаної роботи встановлено плату в загальній сумі 10000 гривень, так зокрема пунктом 6 акту виконаних робіт передбачено «проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів» - за що встановлено плату у 840 гривень за годину роботи та пунктом 10 передбачено «Представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4437879 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях», встановлено плату в 1640 гривень за 2 години.

Підставою для оплати виконаної роботи є саме факт виконання робіт, обумовлених договором, а не факт їх належного документування або оформлення.

Тому, з огляду на те, що справа розглянута в спрощеному провадження, без участі представника позивача та відповідача, отже участь адвоката з представництва інтересів клієнта, обмежилась лише підготовкою позовної заяви та наданням доказів до позовної заяви, також в матеріалах справи відсутні будь які адвокатські запити, суд приходить до висновку, що сума в 10 000 (десять тисяч гривень) встановлена за надання правової допомоги є завищеною, оскільки пункти 6 та 10 акту виконаних робіт не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають до оплати.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, щодо необхідність зменшення суми витрат на професійну правову допомогу на суму невиконаних пунктів акту виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги за номером: 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, з 10 000 гривень, до суми в 7520 гривень, тобто оплаті підлягає лише безпосередньо виконана робота.

На підставі статей 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал», задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором позики за №4437879 від 02 березня 2024 року в розмірі 198 000(сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7520 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Загородня, 15, офіс 118/2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 .

Суддя Б.М. Петейчук