Справа №601/1919/25
Провадження № 2/601/615/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про стягнення заборгованості по орендній платі,-

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі ТОВ "Західна агровиробнича компанія"), в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 06.11.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" було укладено договір оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 1,8082 га з кадастровим номером :01:001:0220 строком на 7 років. Термін дії договору закінчився 06.11.2024, однак зобов`язання, передбачені вказаним договором, відповідачем не виконані.

Вказувала, що неодноразово зверталась до відповідача із вимогами щодо виплати орендної плати, проте жодних відповідей не отримувала, суму орендної плати не одержала.

Тому просила суд стягнути із відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на її користь: 12722,64 грн заборгованості по орендній платі за 2024 рік, 22.26 грн пені, 183 грн три проценти річних від простроченої суми, 15000,00 грн витрат на правничу допомогу та 1211.20 грн сплаченого позивачкою судового збору.

Не погоджуючись із вказаним позовом, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», в інтересах якої діє ОСОБА_3 , подало відзив на позов, посилаючись на його необґрунтованість. Вказує, що розмір орендної плати за користування належною ОСОБА_1 земельною ділянкою складає 9735.89 грн за рік оренди, а за вирахуванням податків (зборів) - 7837.38 грн. Звертає увагу на те, що строк договору оренди закінчився 06 листопада 2024 року, тобто в 2024 році договір діяв лише 310 днів. Таким чином, розмір орендної плати за 2024 рік має становити: 7837.39 грн / 365 днів * 310 днів = 6656.40 грн.

Разом з тим, за період з 2019 по 2023 роки позивачці сплачено орендну плату в більшому розмірі, ніж передбачено договором. Так, за 2019 рік сплачено 8507,02 грн. замість 7837,38, переплата склала 759,64 грн. За 2020 рік сплачено 8597,03 гривень, переплата склала 759,65 гривень. За 2021 рік сплачено 10 007,13 гривень , переплата склала 2169,75 гривень. За 2022 рік сплачено 10007,13 гривень, переплата склала 2169,75 грн. За 2023 рік сплачено 10007,13 гривень, переплата 2169,75 гривень. Разом за 2019-2023 роки переплата склала 8028,54 гривень.

З урахуванням вищезазначеного, на переконання представника відповідача заборгованість зі сплати позивачці орендної плати за 2024 рік відсутня. Крім того, відповідач не погоджується із заявленим до стягнення розміром витрат на правничу допомогу та користуючись правом, визначеним нормами ст. 43, 137 ЦПК України, клопоче про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений позивачкою розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та необхідності.

Представник позивачки подала відповідь на відзив вказавши, що відповідач у відзиві на позовну заяву використовує базовий розмір орендної плати у розмірі 9735,89 гривень, проте не бере до уваги пункт 4.4 договору оренди землі від 06 листопада 2017 року, відповідно до якого обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. Щодо зменшення витрат на правничу допомогу вказує, що за умови належного виконання договору підстав звернення до суду у позивача не було б і не було б необхідності звернення до адвоката для отримання професійної правової допомоги, а отже не було б у позивача непередбачуваних витрат, які виникли тільки на підставі неправомірних дій відповідача.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

06 листопада 2017 року між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" укладено договір оренди землі. Згідно п.1.1. цього договору предметом договору є строкове платне володіння і користування земельною ділянкою з цільовим призначенням: ТСГ, кадастровий номер :01:001:0220, розміщена на території Катеринівської сільської (селищної) ради. Згідно п.2.1. цього договору площа земельної ділянки - 1,8082 га рілля). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки - 74 891,46 гривень. Згідно п.3.1 цього договору оренда укладена терміном на 7 (сім) років. Згідно п.4.1, 4.2. договору товариство зобов`язалося сплачувати позивачці орендну плату в розмірі 9735,89 (дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 89 коп. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Згідно п. 4.3 за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі, або в іншій формі, що визначається та погоджується сторонами додатково. Згідно п.4.5. цього договору орендна плата вносить орендарем у такі строки: до 31 грудня.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №431719240 від 17.06.2025 вбачається, що 06.11.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «ПрофАгроТрейд» укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8082 га, кадастровий номер :01:001:0220.

З повідомлення ОСОБА_1 директору ТОВ «Західна агровиробнича компанія» від 04.03.2025 вбачається, що позивачка звертається до відповідача з вимогою про виконання зобов`язання, передбаченого договором оренди від 06.11.2017 щодо сплати орендної плати за 2024 рік.

Згідно з відомістю на виплату готівки №2 від 08.10.2019 відповідачем ОСОБА_1 сплачено 8597,02 грн.

Згідно з відомістю на виплату готівки №0 від 10.07.2020 відповідачем ОСОБА_1 сплачено 8597,03 грн.

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 21 жовтня 2021 року № відповідачем сплачено ОСОБА_1 10077,13 грн.

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 13 грудня 2022 року № відповідачем сплачено ОСОБА_1 10077,13 грн.

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 27 жовтня 2023 року № відповідачем сплачено ОСОБА_1 10077,13 грн.

За 2024 рік сплата для позивачки орендної плати відповідачем не здійснювалась, незважаючи на фактичне користування останнім земельною ділянкою, що сторонами визнається.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон 161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з статтею 13 Закону 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 статті 21 Закону 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону 161-XIV дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

При цьому, обов`язок утримання та сплати податків і зборів визначений чинним законодавством, зокрема Податковим кодексом України (далі ПК України), а тому не потребує додаткового закріплення у договорі оренди землі.

Згідно з пунктом 170.1.1. статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Відповідно до пункту 170.1.4. статті 170 ПК України, доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно статті 167.1. ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, річне податкове зобов`язання з військового збору з доходів платників, визначених пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів, визначається за ставкою військового збору у розмірі 1,5 відсотка (крім випадків, передбачених абзацом третім цього підпункту).

Відповідно до підпункту 170.1.2 статті 170 ПК України, Податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об`єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

Орендар, який виплачує фізичній особі дохід у вигляді орендної плати за нерухомість, виступає податковим агентом. Це означає, що орендар зобов`язаний утримати з нарахованої суми податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за ставкою 18 % та військовий збір за ставкою 1,5 %, а також перерахувати ці податки до бюджету під час виплати доходу.

Отже, орендар як податковий агент сукупно повинен утримати з орендної плати, зазначеної в договорі 19,5% від отриманого орендодавцем доходу.

Звертаючись до суду із даним позовом представник позивачки Іванько О.С. посилалася на те, що передбачені договором зобов`язання, а саме виплата орендної плати за 2024 рік, відповідачем по справі не були виконані належним чином. При цьому за використання земельної ділянки відповідно до умов договору оренди землі від 06.11.2017 відповідач повинен був сплатити орендну плату за 311 днів (з 01.01.2024 по 06.11.2024) з врахуванням індексу споживчих цін станом на 01.01.2024 -105,1% в розмірі 12722,64 гривень.

Водночас, відповідачем не заперечується, що у 2024 році орендна плата позивачці не перераховувалася.

Судом встановлено, що термін дії договору оренди землі від 06.11.2017 закінчився 06.11.2024, що також не заперечується сторонами.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що розрахунок орендної плати за 310 днів у 2024 році з вирахуванням податків та зборів без врахування пункту 4.4 договору оренди землі від 06.11.2017 відповідно до якого сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування, становить 6656,40 грн (7837.39 грн / 365 днів *310 дні).

Розмір інфляційних втрат розраховується за формулою: I=((si*s):100)-s, де:

I - сума інфляційних витрат

si - індекс інфляції за певний період

s - сума заборгованості

100 - переведення відсотків.

Отже, інфляційні витрати щодо суми заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.01.2024 по 06.11.2024 становлять 339,48 грн (105,1*6656,40)/100-6656,84).

Суд вважає, що розмір орендної плати за період з 01.01.2024 по 06.11.2024 рік з урахуванням індексації має становити 6995,88 грн (6656,40+339,48).

Окрім цього, розмір трьох процентів річних розраховується за формулою: С*3:100:365*дн, де:

С- сума основного боргу

3 - 3 % річних

100 - переведення відсотків

365 - кількість днів у році

дн - кількість днів прострочення.

Відтак, 3% річних щодо суми заборгованості зі сплати орендної плати за 2024 становить 209, 88 грн., виходячи з розрахунку:

6995,88*3:100:365*272=209,88 грн.

Враховуючи викладене суд вважає, що з відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь позивачки підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 339,48 грн., 3% річних в сумі 209,88 грн та пеня у розмірі 22,26 грн.

За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення, а саме підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2024 рік в розмірі 7228,02 грн.

Що стосується доводів представника відповідача у відзиві про те, за період 2019-2023 років ним було здійснено переплату за оренду земельної ділянки, а тому її слід також виключити з загального розміру заборгованості, то суд вважає їх безпідставними, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів зміни умов договору в цій частині, а саме сплати орендної плати наперед, відповідачем не надано, при цьому договір орендної плати не містить домовленостей сторін про сплату орендної плати наперед.

IV. Щодо розподілу судових витрат.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Судом встановлено, що ціна позову у даній справі становила 12927.90 грн. При цьому судом задоволено позовні вимоги на суму 7228.02 грн, що становить 55,91% ціни позову.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (55,91% від 1211.20 грн), що становить 677.18 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд наголошує таке.

Позивачка просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: ордер на надання правової допомоги №1108656, акт надання послуг №1 від 29.09.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), договір про надання правової допомоги №25/25 від 27.02.2025, додаток №1 до договору про надання правової допомоги №1/25 від 27.02.2025, рахунок на оплату №1/29-09 від 29.09.2025.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам (55,91% від 15000 грн), що становить 8386,50 грн.

Однак, зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності, зважаючи на клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст.5,12,13,141,76-81,89,258,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2024 рік в розмірі 7228 (сім тисяч двісті двадцять вісім) гривень 02 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 677 (шістсот сімдесят сім) гривень 18 копійок та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

В решті в позовних вимогах відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: с. Катеринівка, Кременецький район, Тернопільська область, 47040.

Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», , місцезнаходження: м.Дубно, пров. Центральний, 1 Дубенський район Рівненська область, 35601.

Повний текст рішення складено 29.09.2025.

Головуючий