ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7429/24

Головуючий у першій інстанції Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1471/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ "Цикл Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс»:

- заборгованість за кредитним договором №5751 від 10.07.2019 в сумі 111847,45 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 72410,06 грн, простроченої заборгованості за відсотками 2978,70 грн, простроченої заборгованості по комісії - 33480 грн, збитків від інфляції 2562,09 грн, 3% річних відповідно до ст. 625 ЦПК України 416,61 грн;

- сплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.07.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №5751, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у сумі 74 400 грн із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 10.07.2021. АТ «Банк Кредит Дніпро» на виконання умов кредитного договору перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача.

Позивач зазначав, що 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Указував, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, утворилась заборгованість в сумі 111 847,45 грн, яка складається з:

- заборгованості по тілу кредиту 72410,06 грн,

- простроченої заборгованості за відсотками 2978,70 грн,

- простроченої заборгованості по комісії - 33480 грн,

- збитків від інфляції 2562,09 грн,

- 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦПК України 416,61 грн.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.04.2025 позов задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №5751 від 10.07.2019: 72410,06 грн заборгованості за тілом кредиту, 2978,70 грн заборгованості за відсотками, 33480 грн заборгованості за комісією, 2562,09 грн інфляційних втрат, 416,61 грн 3% річних, а всього стягнуто 111847,45 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» 2422,40 грн судового збору, 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2025 поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.04.2025 по справі №740/7429/24.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення-задоволено повністю.

Скасовано заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.04.2025 по справі №740/7429/24 і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №5751 від 10.07.2019: 72410,06 грн заборгованості за тілом кредиту, 2978,70 грн заборгованості за відсотками, а всього стягнуто 75388,76 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» 1536,52 грн судового збору, 1902,60 грн витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у наступному:

- відповідачем була подана заява про забезпечення участі в режимі відеоконференції, але участь забезпечена не була;

- суд незаконно не застосував строк позовної давності, не обрахував та не зазначив в оскаржуваному рішенні конкретні дати, з яких обраховується строк позовної давності для вимог позивача, не зазначив, яким саме чином ковід та/або військовий стан зашкодив поданню позову;

- в оскаржуваному рішенні відсутня оцінка наявності або відсутності доказів відкриття рахунку для зарахування коштів, наявності або відсутності доказів зарахування відповідачу коштів, як підстави для повернення, наявності або відсутності доказів видачі відповідачу кредитної картки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Цикл Фінанс» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Позивач зазначає, що з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено, оскільки строк позовної давності у три роки відраховується з моменту настання наступного платежу відповідно до графіку платежів за кредитним договором, а саме з 10.09.2019 (моменту, коли ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобов`язання).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за поданими суду доказами був обізнаний з умовами кредиту від 10.07.2019 і не спростував отримання кредитних коштів та наявності заборгованості із її складовими згідно з позовом, зокрема не подав відповідного контррозрахунку боргу; сторонами, із врахуванням свободи визначення умов договору відповідно до ст. 6, 627 ЦК України, погоджені умови сплати відповідачем процентів, при цьому відповідач, як позичальник, отримав грошові кошти, власником яких він не був, і отримав можливість певний час правомірно не повертати надані йому грошові кошти, натомість у нього виникло зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 10.07.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5751 (а.с. 8 зворот), відповідно до п. 1.1 якого за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

За цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 74 400 грн; строк кредитування 24 місяців; кінцева дата повернення кредиту 10.07.2021; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 10.07.2019 по 09.02.2020 5% від суми кредиту, з 10.02.2020 по 09.02.2021 3% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних (п. 1.2 кредитного договору).

Згідно з п. 1.3 кредитного договору банк формує Графік платежів, який викладено в розділі 4 цього договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін.

Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта (п. 1.4 кредитного договору).

Клієнт в порядку договірного списання, на підставі ст.1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПРАТ СК УНІКА ЖИТТЯ суму страхового платежу у розмірі 14 400 грн за весь період страхування, згідно договору страхування №ВР-5751від 10.07.2019 (п. 1.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Банк кредит Дніпро» НОМЕР_2 за період з 10.07.2019 по 14.12.2021 вбачається, що 10.07.2019 ОСОБА_1 від АТ «Банк кредит Дніпро» надійшло 74 400 грн, призначення надання кредитних коштів згідно кредитного договору № 5751 від 10.07.2019 (а.с. 21 зворот - 73).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 5751 від 10.07.2019 станом на 14.12.2021 загальна заборгованість складає 108 868,76 грн, з яких:

- 72410,06 грн залишок простроченого кредиту;

- 2978,70 грн залишок прострочених відсотків;

- 33 480 грн залишок прострочених комісій (а.с. 74 - 75).

15.12.2021 між АТ «Банк кредит Дніпро» (клієнт) та ТОВ «ФК «Цикл Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №15/12/21 (а.с. 12 - 15), згідно з п. 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п. 1.2 договору факторингу).

За цим договором клієнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги (додаток № 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку № 3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності (п. 6.2.1, 6.2.2 договору факторингу).

Згідно з п. 6.2.3 договору факторингу відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.

З моменту переходу до фактора прав вимоги, відповідно до умов п. 6.2.2 цього договору, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитними договорами. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які фактор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника (п. 6.3 договору факторингу).

Відповідно до п. 7.1 договору факторингу фактор здійснює фінансування клієнта у спосіб визначений ч. 1 ст. 1084 ЦК України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 9 500 001 грн без ПДВ за плату. Плата клієнта за домовленістю сторін є дисконтом, що становить різницю між розміром портфеля заборгованості та ціною продажу, яка вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього договору.

Згідно з п. 8.2.1, 8.2.2 договору факторингу клієнт зобов`язаний в день підписання цього договору, підготувати та передати фактору заповнений реєстр боржників в паперовому вигляді за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього договору, а також підготувати і передати фактору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) реєстр боржників за формою, встановленою в додатку №1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників. В день отримання фактором електронної форми реєстру боржників, фактор формує та надає клієнту для підписання акт приймання-передачі реєстру боржників (Додаток №2).

15.12.2021 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписано акт приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 про те, що клієнт передав, а фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком 1 до цього акту (а.с. 18 зворот).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 108 868,76 грн, з яких:

- 72 410,06 грн прострочена заборгованість по тілу;

- 2 978,70 грн прострочена заборгованість по відсоткам (а.с. 11).

З копії платіжної інструкції №3251 від 15.12.2021 вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило АТ «Банк кредит Дніпро» 9 500 001 грн згідно договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 (а.с. 15 зворот).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №5751 від 10.07.2019 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Його підписано ОСОБА_1 10.07.2019.

Крім того, у договорі сторони погодили суму кредиту 74 400 грн, строк кредиту 24 місяці, процентну ставку (п. 1.2 кредитного договору).

За вказаних обставин, колегія суддів уважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 та АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитного договору №5751 від 10.07.2019.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банківського рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 22.11.2023 у справі № 619/1384/21, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.

Таким чином, саме виписка по рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання в користування кредитних коштів та користування позивачем кредитними коштами.

Матеріали справи містять виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Банк кредит Дніпро» НОМЕР_2 за період з 10.07.2019 по 14.12.2021, згідно з якою 10.07.2019 ОСОБА_1 від АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшло 74 400 грн, призначення надання кредитних коштів згідно кредитного договору № 5751 від 10.07.2019.

З вказаної виписки також вбачається, що ОСОБА_1 здійснено один платіж 12.08.2019 у розмірі 5 710 грн на погашення заборгованості згідно кредитного договору 5751 від 10.07.2019.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, в апеляційній скарзі заявник посилається лише на незастосування судом строку позовної давності та ненадання оцінки наявності або відсутності доказів відкриття рахунку для зарахування коштів, наявності або відсутності доказів зарахування відповідачу коштів, як підстави для повернення, наявності або відсутності доказів видачі відповідачу кредитної картки, однак заперечень що обставини укладення ним договору та отримання коштів за кредитним договором апеляційна скарга не містить.

Установивши факт існування між сторонами невиконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5751 від 10.07.2019 у сумі 75 388,76 грн, яка складається з 72 410,06 грн заборгованості за тілом кредиту, 2 978,70 грн заборгованості за відсотками.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №761/33403/17).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Із матеріалів справи слідує, що ТОВ «Цикл Фінанс» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за Кредитним договором №5751 від 10.07.2019, а саме:

- договір факторингу №15/12/21 від 15.12.2021, укладений ТОВ «Цикл Фінанс» з первісним кредитором АТ «Банк кредит Дніпро»;

- витяг з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021;

- акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021;

- платіжну інструкцію № 3251 від 15.12.2021, якою підтверджується оплата згідно договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021.

Всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому, як правильно констатував суд першої інстанції, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо незабезпечення представнику відповідача адвокату Туманову С.Г. участі в режимі відеоконференції колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 212 ЦПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12:00 14.07.2025.

Із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів представник відповідача адвокат Туманов С.Г. звернувся через систему електронний суд 14.07.2025, в день проведення судового засідання, не додавши при цьому доказів її направлення іншим учасникам справи. Таким чином, заяву представником відповідача подано з порушенням приписів ст. 212 ЦПК України.

Районний суд мав вирішити питання про призначення або відмову у призначенні відеоконференції поза межами приміщення суду ухвалою, чого не зробив. Однак, дане процесуальне порушення, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Не є слушними посилання апеляційної скарги на незастосування судом строку позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023, який набрав чинності 30.01.2024 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином карантин тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023.

Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в України неодноразово продовжувався, наразі він триває.

Кредитний договір №5751 укладено сторонами 10.07.2019. Пунктом 2.1 договору передбачено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором №5751 та виписки по особовому рахунку НОМЕР_3 єдиний та останній платіж відповідачем було здійснено 12.08.2019.

Строк позовної давності у три роки відраховується з моменту настання наступного платежу відповідно до графіку платежів за Кредитним договором, а саме з 10.09.2019 (моменту, коли ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобов`язання).

Таким чином, строк позовної давності мав би закінчитися 10.09.2022, проте з 12.03.2020 по 30.06.2023 на території України діяв карантин, а з 24.02.2022 по теперішній час в Україні введено воєнний стан, що на час звернення до суду (23.12.2024) відповідно до п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зупинило перебіг строків позовної давності.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачем строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом не пропущений.

Виходячи з викладеного вище, переглянувши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2025 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Дорошенко М.А. згідно із ордером про надання правничої допомоги серії АІ № 1936183 від 01.09.2025, виданими на підставі договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.03.2025.

Згідно з п. 1.1. Договору № 43453613/1 від 25.03.2025, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» (клієнт) та адвокатом Дорошенко М.А., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1 адвокат, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги:

2.1.1 Перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів клієнта, візує їх, надає допомогу клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів.

2.1.2. Приймає участь в підготовці та юридичному оформленню різного роду договорів, що укладаються клієнтом з юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичним особами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів, слідкує за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, які не виконують договірні зобов`язання.

2.1.3. Представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. Підписувати та подавати до суду від імені клієнта позовні заяви, відзиви та заперечення.

2.1.4. Адвокат (виступаючи як захисник), здійснює, у встановленому законом порядку, захист прав та законних інтересів клієнта (його співробітників), у випадках, передбачених кримінально-процесуальним законодавством та законодавством про адміністративні правопорушення України.

2.1.5. Узагальнює та аналізує:

- практику розгляду судових та інших справ;

- спільно з іншими підрозділами клієнта результати розгляду претензій;

- практику укладення та виконання договорів;

- надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків.

2.1.6. Надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності.

2.1.7. Інформує клієнта на його запит про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності.

Згідно з п. 4.1, 4.2, 4.3 договору загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.9. даного Договору. Юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку. При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 4.1. даного договору, враховується час, витрачений адвокатом.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається адвокатом факсимільним зв?язком, поштою або на електронну пошту, вказану в Договорі (п. 4.4 договору).

Даний договір укладений на строк до 31.03.2026 та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1 договору).

26.06.2025 між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено додаткову угоду № 5751 до договору № 43453513/1 про надання правової допомоги від 25.03.2025, відповідно до якого розширено розділ «1.Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з Пилипчука К.В. Адвокат зобов`язується надати інші види професійної правничої допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій з повноваженнями представляти інтереси клієнта в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій згідно підсудності та судоустрою, встановлених процесуальними законами та Законом України «Про судоустрій і статує суддів» під час здійснення судочинства та може вчиняти від імені клієнта усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти позивач, відповідач, третя особа, стягувач, суб`єкту оскарження в процесі, для чого адвокату надається право підписувати та подавати від імені клієнта позовні заяви, змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, брати участь у судових засіданнях, отримувати копії судових рішень, розписуватись та вчиняти інші процесуальні дії. Повноваження адвоката в суді не обмежені цим договором».

Доповнено розділ «4. Порядок здійснення розрахунків» договору новим пунктом такого змісту: «4.9..За здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом».

Інші умови договору залишаються незмінними.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко М.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 01.09.2025 адвокатом Дорошенко М.А. підготовлено заперечення щодо доводів зазначених в апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області № 740/7429/24 від 14.07.2025. Час, витрачений на виконання робіт 2 год, загальна вартість робіт 3 000 грн.

Згідно акту 5751 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.09.2025 сторони підтверджують, що адвокат надав клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3 000 грн, зокрема підготовка заперечення щодо доводів зазначених в апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області № 740/7429/24 від 14.07.2025. Час, витрачений на виконання робіт 2 год, загальна вартість робіт 3 000 грн. Клієнт претензій по об`єму та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Послуги надані в повному обсязі та із дотриманням інших умов основного договору. Оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту.

Згідно з платіжною інструкцією №14141 від 01.09.2025 ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило Дорошенко М.А. 3 000 грн, призначення платежу оплата за правничу допомогу згідно акту 5751 від 01.09.2025.

Так, при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокатом Дорошенко М.А. в інтересах ТОВ «Цикл Фінанс» підготовлено заперечення щодо доводів зазначених в апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області № 740/7429/24 від 14.07.2025 (відзив на апеляційну скаргу).

Розподіляючи понесені ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Ураховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи (складання відзиву на апеляційну скаргу), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи відсутність заперечень іншої сторони, апеляційний суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Дорошенко М.А. у суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, ) 3 000 (три тисячі) грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2025 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко