Провадження №: 2-о/336/326/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву, подану в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1964 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що заявниця ОСОБА_1 з 1964 року постійно проживала однією сім`єю, як жінка та чоловік з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Проживали в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявниці та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_2 . У 2002 році заявниця та ОСОБА_3 приватизували зазначену квартиру на праві сумісної спільної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Заявниця не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, але фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в спадковій квартирі та прийняла спадщину. Заявниця вважає, що оскільки вона більше 54 років прожила з ОСОБА_3 , мають спільну дитину, то вона є спадкоємцем по закону після його смерті. Донька ОСОБА_2 на спадщину після батька не претендувала. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Проте, оскільки заявниця та ОСОБА_4 не були в зареєстрованому шлюбі, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем більше п`яти років без реєстрації шлюбу.

На підставі зазначеного, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Приходько В.А. від 08.08.2025 прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження, витребувано у п`ятої запорізької нотаріальної контори ПМУ МЮ (м.Одеса) інформацію про коло осіб спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.08.2025 на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи №358/2025, заведеної після померлого ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді ОСОБА_5 , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу передано головуючому судді Коваленко П.Л.

Ухвалою судді від 01.09.2025 прийнято справу у своє провадження, визначено час та місце проведення судового засідання.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Суд, вислухавши заявницю, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, у судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені у заяві, та пояснила, що дійсно мешкала однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 1964 року до 2018 року, коли її чоловік помер.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтвердила, що її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом як чоловік та дружина, допоки у 2018 році не помер її батько ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що знає заявницю з 1979 року, дружить з нею. Знає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали постійно разом, але не були розписані, мають доньку.

Свідок ОСОБА_7 показала, що є двоюрідною сестрою заявниці, тому знає, що її сестра ОСОБА_1 не була розписана з чоловіком, але все життя вони прожили разом. У 2018 році її чоловік помер.

Свідок ОСОБА_8 показала, що є подругою зацікавленої особи ОСОБА_2 . В судовому засіданні пояснила, що з дитинства знає заявницю та її чоловіка, раніше була сусідкою. Підтвердила, що заявниця разом із ОСОБА_4 постійно проживали разом до моменту його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 .

26 березня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 приватизували квартиру АДРЕСА_1 . Згідно із свідоцтвом № НОМЕР_2 про право власності на житло зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні відомості містяться у Технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11.12.2018 складено актовий запис №7883 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №358/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради за адресою: АДРЕСА_2 був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період 25.02.1974 по 15.09.2019. Разом із ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 30.05.1980.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1926/02-31 від 31.07.2025, державний нотаріус П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на частину квартири АДРЕСА_1 , оскільки не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 3 Сімейного кодексу України, визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р.№7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показами свідків.

Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам.

Як встановлено із заяви, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 починаючи з 1964 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року, такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період з 01.01.2004 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 315-319 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. 1261 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження м.Омськ, РНОКПП: НОМЕР_4 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Запоріжжі.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНКОПП: НОМЕР_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП: НОМЕР_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.Л. Коваленко