Номер провадження 2/211/2456/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

за головуванням - судді Гонтар А.Л.,

з участю секретаря судового засідання Костяк Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соледарської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2022 року позивач звернулась в Артемівський міськрайонний суд Донецької області з позовною заявою до Соледарської міської ради про визнання права власності, а саме, просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що вона є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину двокімнатної квартири.

Просить визнати за нею право власності на 1/5 частину зазначеної квартири.

01 травня 2023 року зазначена справа надійшла до Дружківського міського суду (а.с.28).

На підставі рішення Вищой ради правосуддя 19 грудня 2024 року підсудність справ Дружківського міського суду змінено на підсуднісіб Довгинцівського районого суду міста Кривого Рогу.

15 травня 2025 року зазначена цивільна справа надійшла до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу (а.с.180).

На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 23 травня 2025 року справу було призначено у підготовче судове засідання на 19 червня 2025 року (а.с.181).

19 червня 2025 року підготовче засідання було закрито та справу призначено у судове засідання на 10 вересня 2025 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Соледарської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами у справ.

З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у віці 42 роки , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 .

16 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На підставі постанови нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1276 ЦПК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина першастатті 1298 ЦК, частина десятастатті 67 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно з частиною першої статті 67 Закону України «Про нотаріат`свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затвердженийнаказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

У статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У частині 1 статті 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну частину квартири.

Керуючись ст.10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. 1220,1258,1261,1268,1277, 1296,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд-

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Соледарської міської ради Донецької області про визнання права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2025 року.

Суддя: А.Л.Гонтар