Провадження № 2/331/2271/2025
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю секретаря - Постарнак М.М.,
28.11.2024 р. ТОВ «Веллфін» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1778902 від 19.12.2021 року в розмірі 24 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 19.12.2021 між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 1778902 в електронній формі, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
П. 1.3. договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 днів.
Згідно з п. 1.5.1. договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до таких умов: 1, 8% від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн. за перший день користування позикою; 1, 8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3. цього договору.
Згідно пункту 1.5.2 договору у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених пункті 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою). При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.
Нарахування позивачем додаткових (збільшених) процентів, передбачених п.1.5.2 договору позики, за фактичну кількість календарних днів її користування, за своєю правовою природою у повному обсязі відповідає процентам за ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Договір укладений шляхом реєстрації відповідача на сайті позивача та подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів.
Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4. договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в договорі про споживчий кредит, що підтверджується повідомленням №504/11 від 14.11.2024 ТОВ «Платежі онлайн».
Відповідач взяті на себе зобов`язання по договору про споживчий кредит не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2025 відповідно до п. 1.1., 1.5. договору про споживчий кредит, становить 24 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - основний борг, 16 000, 00 грн - заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі.
Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач по справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року вказану цивільну справу передано на розгляд Олександрівському районному суду міста Запоріжжя за підсудністю. (а.с. 25-26)
Ухвалою суду від 12 червня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні. (а.с. 34-35)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 19.21.2021 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №1778902, відповідно до якого позивач надав відповідачу на умовах, передбачених цим договором, грошові кошти в позику в сумі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти, за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього договору.
Відповідно до п. 7.1. договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «ВЕЛЛФІН» (далі Правила), які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, затверджені наказом №60 від 30.12.2020.
Згідно з п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.
Згідно з п. 6.2, 6.8. Правил у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС- повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийняття рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит. Заявник підписує, а також підтверджує ознайомлення та згоду з усіма істотними умовами договору про споживчий кредит з моменту підтвердження електронним підписом одноразовим ідентифікатором в якості аналогу власноручного підпису між товариством і заявником.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом (аналог власноручного підпису).
Строк позики за цим договором починається з 19.12.2021 та складає 30 (тридцять) днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору) до 18.01.2022 (п. 1.3 договору).
Відповідно до п. 1.5. договору строк та проценти за користування позикою за договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на таких умовах:
1.5.1.Протягом строку позики, встановленого п. 1.3. договору, розмір основних процентів складає: 1,8% від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн. за перший день користування позикою; 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3. цього договору.
1.5.2. У разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений п. 1.3. договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1. договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою).
Відповідно до п. 1.6. договору позика надається на споживчі цілі.
19.12.2021 у встановленому у п. п. 4.1, 4.2 Правил порядку відповідач оформив заявку для отримання грошових коштів у позику шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача.
Заявка для отримання позики містить персональні дані позичальника ( прізвище, ім`я та по батькові, стать, дату народження, адресу реєстрації місця проживання), а також номер його паспорту, РНОКПП, номер телефону, номер платіжної картки, адреса електронної пошти, вид позики (споживчі цілі), сума, строк позики.
На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі.
Крім договору, сторонами узгоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якої слідує, що кредит в сумі 8 000,00 грн. надається 19.12.2021, дата платежу 18.01.2022, проценти за користування кредитом 4 320, 00 грн., реальна річна ставка 19 020,63%, загальна вартість кредиту 12 320,00 грн.
Перерахування коштів через сайт позивача creditup.com в сумі 8 000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , емітовану PRIVATBANK, 19.12.2021 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» вих. №504/11 від 14.11.2024.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до пунктів 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Суд посилається на норми Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення сторонами кредитного договору.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що сторонами відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» укладено в електронній формі кредитний договір, який був підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Сторонами були узгоджені істотні умови споживчого кредитного договору: тип кредиту, його загальний розмір, порядок та умови надання кредиту, строк на який надається кредит, процентна ставка та її тип (фіксована), порядок її обчислення та сплати процентів, порядок повернення кредиту тощо.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику у кредит обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується вище зазначеною інформаційною довідкою.
Відповідач отримав у кредит обумовлені договором грошові кошти, скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за вище зазначеним кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість.
В п. 54 постанови від 28.03.2018 у справі (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18) Велика Палата Верховного Суду вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлює три наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Обов`язок боржника на вимогу кредитора: 1) сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; 2) сплатити суми боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлений договором; 3) сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлений законом (відмінних від 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Тобто, пунктом 1.5.2. договору про споживчий кредит №1778902 від 19.12.2021 встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Отже, відповідачу після закінчення строку дії договору правомірно нараховані проценти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідно пункту 1.5.2 договору.
Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 14.11.2024 становить 24 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - основний борг, 16 000,00 грн. - заборгованість по відсоткам.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 істотно порушив умови кредитного договору, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість за договором про споживчий кредит № 1778902 від 19.12.2021 в розмірі 24 000,00 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, ст. ст. 514, 516, 526, 530, 599, 610, 611, 1082 ЦК України,
Повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2025 року.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г. Скользнєва