ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2199/25 Головуючий у суді І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/946/24 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2025 року, ухвалене у складі судді Кузьміної О.І., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кравчук Тетяна Миколаївна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 ., від імені якого діє адвокат Кравчук Т.М., звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області "Міністерства внутрішніх справ України від 04 листопада 2021 року № 33/42-П-132о/п, починаючи з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, однак станом на момент смерті йому залишилась не виплаченою сума перерахованої пенсії з 01 грудня 2019 року. 16 липня 2024 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодоном О.О. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями за законом та заповітом є його сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 грудня 2024 року приватним нотаріусом направлено до ГУ ПФУ в Херсонській області запит для отримання інформації щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , однак відповідач при наданні відповіді на запит не вказує розміру недоодержаної пенсії та періоду, за який не отримано пенсію.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме - пенсію, яка була призначена, нарахована та належала його батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя в сумі 283 707 грн 01 коп. та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя в сумі 283 707 грн 01 коп.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2025 року залучено до участі у справі як третю особу - ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2025року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме - пенсію, яка була призначена, нарахована та належала його батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя в сумі 283 707 грн 01 коп.; зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя в сумі в сумі 283 707 грн 01 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року, однак пенсія залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю, тому позивач має право на успадкування суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_5 , судді: Кутурланова О.В., Майданік В.В.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання доказів сплати судового збору.

29 липня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

В установлений ухвалою суду строк Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області усунуло недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 29 вересня 2025 року о 14 год. 15 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що доплати з перерахунку пенсії на підставі рішення суду в розмірі 283707 грн 01 коп. мали бути виплачені ОСОБА_3 після надходження коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості. Проведення такої виплати за рахунок власних коштів територіальних органів Пенсійного фонду України не передбачено. 30 серпня 2024 року від дружини померлого - ОСОБА_6 до Головного управління надійшла заява щодо виплати недоодержаних ним коштів. Вказана сума підлягала виплаті після надходження до Головного управління ПФУ в Херсонській області відповідного фінансування з Державного бюджету України. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак вказані суми їй не виплачено у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів до затвердження бюджетних видатків на відповідні цілі та отримання цільового фінансування з Пенсійного фонду України. Позивач не скористався своїм правом на звернення до органів Пенсійного фонду України, що передбачено ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з чим вказані кошти не можуть бути включені до складу спадщини та виплачені в порядку спадкування. Вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки для захисту спадкового права заявника на належні за судовим рішенням кошти вірним способом захисту є вжиття заходів щодо належного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21 (звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в порядку процесуального правонаступництва).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Як вбачається з Єдиного реєстру судових трішень, і це встановлено судом, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" Міністерства внутрішніх справ України від 04 листопада 2021 року № 33/42-П-132о/п та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" Міністерства внутрішніх справ України від 04 листопада 2021 року № 33/42-П-132о/п, починаючи з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11 липня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

16 липня 2024 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодоном О.О. відкрито спадкову справу № 53/2024 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_2 ., сина померлого, спадкоємця за законом.

З копій матеріалів спадкової справи № 53/2024 вбачається, що 17 березня 2016 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-327, яким своє нерухоме майно заповів своєму сину ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви від 16 липня 2024 року, що міститься в спадковій справі, ОСОБА_6 , дружина спадкодавця, відмовилася від усього належного їй спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, на користь сина ОСОБА_1 .

30 серпня 2024 року дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 зверталася із заявою до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04 вересня 2024 року № 7712-7414/П-05/8-2100/24 на заяву ОСОБА_6 , суму заборгованості, що виникла після перерахунку внесено до обліку рішень суду Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

10 січня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області надано приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Нікодону О.О. відповідь № 2100-0405-8/1183, відповідно до якої ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, як одержувач пенсії за вислугу років ,призначеної відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-Х11 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Згідно ст. 61 Закону № 2262, зазначені кошти не можуть бути включені до складу спадщини, а виплачуються за зверненням тим членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, якщо воно надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

26 березня 2025 року між ОСОБА_1 і. ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодоном О.О., зареєстрований в реєстрі за № 414, та отримано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 415 та 416 відповідно.

Відповідно до інформації з автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України від 24 липня 2023 року на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 5270, сума виплати (утримання) пенсії ОСОБА_3 складає 283 707 грн 01 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої ним суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджуються зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, які визначають спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що "тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати".

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з грудня 2019 року по квітень 2023 року, розмір якої становить 283 707 грн 01 коп., позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняв спадщину після померлого батька, з іншим спадкоємцем першої черги, ОСОБА_2 , з яким укладено договір про поділ спадщини, і останній не претендує на отримання спадщини у вигляді нарахованої спадкодавцю, але не отриманої пенсії, інші спадкоємці відсутні, відтак позивач спадкував належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Факт незвернення позивача до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_3 за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману ним пенсію, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 грудня 2019 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкував належні його спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена ним вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

За викладених обставин, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Отже, доводи апеляційної скарги про неналежність недоотриманої пенсії до складу спадщини є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що з огляду на положення КАС України, для захисту спадкового права заявника на належні за судовим рішенням суми вірним способом захисту є вжиття заходів щодо належного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 540/8344/21, яке вирішується в порядку здійснення процесуального правонаступництва, також не заслуговують на увагу, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність та обгрунтованість рішення. Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

В.В. Майданік