справа №176/3710/25
провадження №2-н/176/509/25
УХВАЛА

29 вересня 2025 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ОК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА-ОК» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком.

Дослідивши дану заяву вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу та доданих документів, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 16.12.2020 року по 21.09.2025 року, в той час як із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся до суду 23.09.2025 року, що підтверджується вхідним штампом суду.

На думку заявника, станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не сплинув, а отже стягненню підлягає сума заборгованості з дотриманням строків позовної давності.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

В ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Із доданих до заяви документів вбачається, що ТОВ «Нова-ОК» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 16.12.2020 року по 21.09.2025 року, яка складає 10876,16 грн, що може свідчити про пропуск заявником строку позовної давності. Отже, такі вимоги можуть бути вирішені лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження.

Дійсно, Цивільний кодекс України містить положення щодо продовження перебігу позовної давності та можливості її застосування.

Однак, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353,354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ОК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Копію ухвали надіслати заявникові.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ