Провадження №4-с/369/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

10.06.2025 до Києво-Святошинського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця, суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 .

У своїй скарзі скаржник просив суд:

визнати незаконною бездіяльність державних виконавців Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 63829877, що виразилась у незверненні стягнення аліментів на офіційну заробітну плату ОСОБА_1 ;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 21.05.2025 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про арешт коштів боржника, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про арешт майна боржника, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про накладення штрафу, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877;

визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни в рамках виконавчого провадження № 63829877, що виразилась у нездійсненні перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025, та невинесенні постанови про зняття арешту з із цих рахунків ОСОБА_1 ;

зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанову Діану Олександрівну в рамках виконавчого провадження № 63829877 розглянути заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025 та вчинити заявлені у цій заяві дії, а саме:

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Райффайзен Банк» (заробітна плата);

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Ідея Банк» (кредитний рахунок);

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_3 , відкритого у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (кредитний рахунок).

Свої вимоги скаржник мотивував тим, що 20.01.2020 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/1024/19, провадження № 2/369/6/20, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, а також судовий збір в сумі 768,40 грн.

Для виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області 12.06.2020 було видано виконавчий лист № 369/1024/19, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 63829877, про що державним виконавцем було прийнято постанову від 08.12.2020, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження АА07ВВ5ГА796.

Скаржник наголосив на тому, що на момент ухвалення судового рішення у справі № 369/1024/19 і до сьогоднішнього дня він офіційно працював та працює.

Попри зазначене, державними виконавцями Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) так і не було вчинено жодних заходів щодо звернення стягнення аліментів на його заробітну плату.

При цьому, як зазначає скаржник, він неодноразово усно звертався до стягувача, а також письмово, у тому числі й через SMS-повідомлення, з проханням надати йому банківські реквізити для перерахування грошових коштів на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2020, однак відповіді так і не отримав.

ОСОБА_1 також вказує, що з метою отримати банківські реквізити стягувача також звертався до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак так само жодної відповіді так і не отримав.

На думку скаржника, вищезазначені обставини підтверджують, що він з об`єктивних причин не мав можливості переказувати кошти безпосередньо стягувачу ОСОБА_2 , оскільки ні вона, ні виконавча служба не надали йому банківських реквізитів або іншого способу переказу коштів стягувачу.

Крім цього, як зазначає ОСОБА_1 , ніяких вимог від державного виконавця, у тому числі з банківськими реквізитами, він не отримував.

У результаті такої бездіяльності Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) штучно утворилася заборгованість.

На підставі штучно утвореної заборгованості, державним виконавцем Труфановою Діаною Олександрівною було прийнято низку постанов, а саме:

постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 21.05.2025;

постанова про арешт коштів боржника від 22.05.2025;

постанова про арешт майна боржника від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.05.2025;

постанова про накладення штрафу від 22.05.2025.

Скаржник вважає, що вказані постанови є незаконними, оскільки державний виконавець Труфанова Діана Олександрівна та попередні державні виконавці, у провадженні яких знаходилось виконавче провадження, мали всі можливості та підстави звернути стягнення на його офіційну заробітну плату.

У контексті викладеного скаржник звернув увагу суду на те, що відсутність платежів була зумовлена не ухиленням від виконання рішення суду боржником, а об`єктивною неможливістю переказу коштів напряму стягувачу.

Таким чином, на думку скаржника, штраф та обмеження, застосовані до нього, є абсолютно безпідставними та незаконними, оскільки у даному випадку не було навмисного ухилення від виконання рішення суду.

Скаржник зазначає, що до таких обмежень його прав призвела саме протиправна бездіяльність державних виконавців Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Разом з тим, у межах виконавчого провадження № 63829877 також було накладено арешт на наступні рахунки ОСОБА_1 :

рахунок (IBAN) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», на який щомісяця ОСОБА_1 надходить заробітна плата;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_2 , який є кредитним рахунком у АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 ;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_3 , який є кредитним рахунком у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 .

Скаржник зауважив, що кредитні рахунки не є джерелом доходу боржника, а використовується для обслуговування кредитних ліній. Арешт на них не сприяє виконанню зобов`язань перед кредитором, а навпаки, ускладнює їх виконання.

Скаржник також зауважив, що згадані вище рахунки, на які було накладено арешт у межах виконавчого провадження № 63829877, є рахунками зі спеціальним режимом (для виплати заробітної плати, кредитний), на які виконавчою службою відповідно до вимог чинного законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Зважаючи на вищевикладене, 27.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку.

28.05.2025 вищевказану заяву ОСОБА_1 було вручено одержувачу (суб`єкту оскарження).

При цьому, до заяви про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025 ОСОБА_1 було додано виписки по рахунках, з яких вбачалося, що на рахунок № (IBAN) НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк» надходить заробітна плата, а два інших є кредитними.

Проте, на сьогоднішній день, вищезгадані банківські рахунки ОСОБА_1 досі залишаються під арештом, а від державного виконавця Труфанової Діани Олександрівни, якою було ініційовано накладення арешту на них, не надійшло жодної відповіді.

Водночас, всупереч вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція), державний виконавець Труфанова Діана Олександрівна не здійснила перевірку обставин викладених у заяві ОСОБА_1 та не прийняла постанови про зняття арешту з рахунків скаржника, попри те, що до заяви були додані виписки по рахунках, які підтверджують, що ці рахунки мають спеціальний статус (заробітної плати та кредитний), і на них не може бути накладено арешт згідно з вимогами чинного законодавства.

На думку скаржника, зазначене свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця Труфанової Діани Олександрівни, яка полягає у невиконанні передбачених законом обов`язків, що обмежує його права в отриманні заробітної плати та виконанні ним своїх зобов`язань перед банківськими установами.

Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та витребувано від Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії матеріалів виконавчого провадження № 63829877.

11.07.2025 до суду від державного виконавця Труфанової Діани Олександрівни надійшли матеріали виконавчого провадження № 63829877.

13.08.2025 до суду від представника ОСОБА_2 адвоката Гаращука Сергія Вікторовича надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 .

У своєму відзиві представник стягувача стверджує, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною. Він мотивує це тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження було здійснено 08.12.2020 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти, однак дій щодо уточнения реквізитів або оспорювання постанови ОСОБА_1 не вчиняв до 2025 року.

Як вказано у відзиві, 08.12.2021 на депозитний рахунок Виконавчої служби надійшли кошти в розмірі 569,00 грн., що підвтерджує те, що ОСОБА_5 володів інформацією про відрахування коштів, однак свідомо уникав сплати аліментів.

Представник також вказує, що боржник мав змогу у будь-який час ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження через відкритий онлайн-реєстр, однак цим правом не скористався. Представник наголосив, що право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, де також забезпечена можливість онлайн-оплати за допомогою ідентифікатору для доступу, який зазначається лише в постановах про відкриття виконавчого провадження, які направляються стягувачу та боржнику.

Виходячи з цього, з усіма постановами та матеріалами виконавчого провадження, як сторона виконавчого провадження скаржник мав можливість ознайомлюватись у будь-який зручний для нього час, однак, не вживав жодних дій після відкриття провадження.

З огляду на викладене, представник стягувача просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

11.07.2025 року до суду від державного виконавця надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 63829877.

У судове засідання 15.09.2025 скаржник та його представник, боржник та її представник, а також державний виконавець не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, проте їх неявка у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

15.09.2025 від представника скаржника надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу без участі скаржника та його представника, скаргу підтримала та просила її задовольнити. Також, у вказаній заяві, представник скаржника наголосила на тому, що державний виконавець доводів скарги не спростував та нарешті вчинив дії для стягнення аліментів із зарплати боржника і стягувач почала їх отримувати, в тому числі й із заборгованістю.

15.09.2025 від представника стягувача також надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі стягувача.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.01.2020 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/1024/19, провадження № 2/369/6/20, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 і до досягнення дітьми повноліття, а також судовий збір в сумі 768,40 грн.

Для виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області 12.06.2020 було видано виконавчий лист № 369/1024/19.

Наразі у провадженні Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63829877 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 і до досягнення дітьми повноліття за виконавчим листом № 369/1024/19, виданими 12.06.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області.

З наданих скаржником довідок ОК-5 та ОК-7 вбачається, що на момент ухвалення судового рішення у справі № 369/1024/19 і до квітня 2025 року він офіційно працював та працює.

Крім того, із наданих скаржником листів від 19.05.2020 та доказів їх відправки вбачається, що скаржник звертався до стягувача та до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням надати йому банківські реквізити для перерахування грошових коштів на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2020.

Доказів того, що виконавча служба та стягувач надавали відповідь скаржнику, суду надано не було.

З огляду на утворену заборгованості за ОСОБА_1 державним виконавцем Труфановою Діаною Олександрівною було прийнято наступні постанови:

постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 21.05.2025;

постанова про арешт коштів боржника від 22.05.2025;

постанова про арешт майна боржника від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 22.05.2025;

постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.05.2025;

постанова про накладення штрафу від 22.05.2025.

Також у межах виконавчого провадження № 63829877 також було накладено арешт на наступні рахунки ОСОБА_1 :

рахунок (IBAN) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк»;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Ідея Банк»;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_3 , відкритий у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

З матеріалів справи вбачається, що на рахунок № (IBAN) НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк» ОСОБА_1 надходить заробітна плата, а два інших ((IBAN) № НОМЕР_2 та (IBAN) № НОМЕР_3 ) є кредитними рахунками, відкритими на ім`я скаржника.

27.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитних рахунків.

28.05.2025 вищевказану заяву ОСОБА_1 було вручено одержувачу (суб`єкту оскарження), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До вищезгаданої заяви про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025 ОСОБА_1 було додано виписки по рахунках, з яких вбачалося, що на рахунок № (IBAN) НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк» надходить заробітна плата, а два інших ((IBAN) № НОМЕР_2 та (IBAN) № НОМЕР_3 ) є кредитними, що вбачається з копії опису вкладення до цінного листа № 966.

З матеріалів справи та з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець повідомляв боржника про відкриття виконавчого провадження, а також що він розглянув звернення скаржника щодо зняття арештів зі згаданих вище рахунків.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям та бездіяльністю суб`єкта оскарження, суд аналізує наступне законодавство.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

З огляду на ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент на прийняття постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 цієї ж статті виконавець зобов`язаний, поруч з іншим, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а також розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частинами 3-5 вказаної статті гарантовано права виконавця, надані йому для досягнення мети виконавчого провадження.

З огляду на ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 зазначеного Закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Зважаючи на те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, то воно застосовується на стадії виконання судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

У постанові від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19 Верховний Суд зазначив, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 2 статті 48 Закону «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абзацу 12 пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція), до заяви про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення боржником додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови. У разі наявності обставин для одночасного винесення постанов, передбачених цим пунктом, та постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, боржником може бути подано одну заяву та додано до неї документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідних постанов.

Відповідно до абзаців 13-15 пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення). Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання відповідна постанова. У випадках, передбачених законом, виконавець на підставі постанови, передбаченої цим пунктом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)

З урахуванням проаналізованих правових норм та правових висновків Верховного Суду в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків.

Щодо вимог про визнання незаконною бездіяльності державних виконавців у незверненні стягнення на заробітну плату боржника, суд зазначає наступне.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Так, як було вже вказано, 11.07.2025 до суду від державного виконавця Труфанової Діани Олександрівни надійшли матеріали виконавчого провадження № 63829877.

Водночас, із матеріалів виконавчого провадження № 63829877 не вбачається, що державні виконавці Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином виконали свій обов`язок повідомити боржника про відкриття виконавчого провадження, про необхідність виконання рішення суду, а також про вжиті заходи щодо отримання інформації про його доходи та місце роботи. Доказів того, що державними виконавцями Вишневого ВДВС було здійснено всі передбачені законом дії, спрямовані на своєчасне і повне виконання судового рішення, суду надано не було.

Разом з тим, матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 на момент ухвалення судового рішення у справі № 369/1024/19 і до квітня 2025 року був офіційно працевлаштований, про що орган державної виконавчої служби був обізнаний, зокрема, з огляду на наявність відрахувань у 2021 році.

Однак державними виконавцями, на виконанні яких перебувало виконавче провадження № 63829877, системних дій для належного звернення стягнення на заробітну плату боржника вчинено не було, що призвело до утворення заборгованості по сплаті аліментів. Така бездіяльність суперечить приписам ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких саме на виконавця покладається обов`язок організувати своєчасне і повне виконання рішення, а недоліки в його діяльності не можуть покладатися на боржника.

Тобто, твердження скаржника про факти протиправної бездіяльності державних виконавців знайшли своє підтвердження в ході розгляду скарги.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що саме внаслідок бездіяльності державних виконавців утворилась заборгованість по сплаті аліментів, тому покладення саме на боржника відповідальності шляхом прийняття оскаржуваних постанов за це є несправедливим та протиправним, тому ці постанови повинні бути скасовані.

Щодо вимог про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Труфанової Д.О. під час розгляду заяви боржника про зняття арешту з рахунків, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах виконавчого провадження № 63829877 було накладено арешт на наступні рахунки ОСОБА_1 :

рахунок (IBAN) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», на який щомісяця ОСОБА_1 надходить заробітна плата;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_2 , який є кредитним рахунком у АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 ;

рахунок (IBAN) № НОМЕР_3 , який є кредитним рахунком у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, що кредитні рахунки не є джерелом доходу боржника, а використовуються для обслуговування кредитних ліній. З огляду на зазначене арешт на них не сприяє виконанню зобов`язань перед кредитором, а навпаки, ускладнює їх виконання.

Крім того, згадані вище рахунки ОСОБА_1 , на які було накладено арешт у межах виконавчого провадження № 63829877, є рахунками зі спеціальним режимом (для виплати заробітної плати, кредитний), на які виконавчою службою відповідно до вимог чинного законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19 та від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19.

За змістом ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої 23.06.1992, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на своєчасне одержання заробітної плати і це вкотре було підтверджено Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2025 по справі № 127/16144/24, якою визнано протиправними дії (бездіяльність) державного виконавця стосовно незняття арешту з карткового рахунку, який використовується для отримання заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, накладення арешту на грошові кошти, що є виплатою заробітної плати, є неправомірним. Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20.

Отже, накладення арешту на рахунки зі спеціальним режимом використання або на заробітну плату боржника є неприпустимим і має наслідком обов`язок виконавця зняти арешт. Враховуючи, що державний виконавець Труфанова Д.О. належним чином не розглянула заяву ОСОБА_1 від 27.05.2025 і не забезпечила зняття арешту із зарплатного та кредитних рахунків, її бездіяльність має бути визнана протиправною, а вимоги скаржника у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо доводів представника стягувача, викладених у відзиві, то суд змушений зазначити, що вони не спростовують викладене у скарзі. Твердження про свідоме ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів спростовуються поданими доказами його звернень до виконавчої служби та стягувача із проханням надати реквізити для сплати, а також наявністю офіційного працевлаштування боржника. Разове надходження коштів на депозитний рахунок Державної виконавчої служби у розмірі 569 грн у 2021 році не може свідчити про належне виконання своїх обов`язків державними виконавцями. Вказане лише підтверджує, що державний виконавець був поінформований про офіційне працевлаштування ОСОБА_1 , проте подальших системних дій не вчиняв, що свідчить про протиправну бездіяльність. У контексті зазначеного, суд наголошує на тому, що право боржника ознайомлюватися з матеріалами провадження не є його обов`язком, тоді як саме виконавець має належно повідомляти учасників про свої дії і постанови, а також своєчасно вчиняти необхідні дії для примусового виконання рішення суду. Тому посилання представника стягувача на нібито недобросовісну поведінку боржника не можуть бути прийняті судом до уваги.

З огляду на викладене, суд вбачає, що з боку державного виконавця мала протиправна бездіяльність, внаслідок якої рішення суду, що набрало законної сили, не виконувалось і штучно утворилась заборгованість по сплаті аліментів з боку боржника, хоча для стягнення була можливість, так як боржник був офіційно працевлаштований. Проте, не зважаючи на вказаний факт, державний виконавець безпідставно переклав тягар наслідків своєї бездіяльності саме на боржника, який не був навіть належним чином повідомлений про виконавче провадження, і неправомірно прийняв оскаржувані постанови.

Вказане свідчить про обґрунтованість скарги, а тому суд задовольняє її у повному обсязі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 19, 33, 43, 55, 129-1 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України ст.ст. 1, 5, 18, 19, 25, 28, 52, 56, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 351, 352, 354, 447-452 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та скасування постанов, задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність державних виконавців Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № 63829877, що виразилась у незверненні стягнення аліментів на офіційну заробітну плату ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 21.05.2025 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про арешт коштів боржника, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про арешт майна боржника, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни від 22.05.2025 про накладення штрафу, прийняту в рамках виконавчого провадження № 63829877.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Діани Олександрівни в рамках виконавчого провадження № 63829877, що виразилась у нездійсненні перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025, та невинесенні постанови про зняття арешту з із цих рахунків ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанову Діану Олександрівну в рамках виконавчого провадження № 63829877 розглянути заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку заробітної плати та кредитного рахунку від 27.05.2025 та вчинити заявлені у цій заяві дії, а саме:

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Райффайзен Банк» (заробітна плата);

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Ідея Банк» (кредитний рахунок);

- зняти арешт з рахунку № (IBAN) НОМЕР_3 , відкритого у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (кредитний рахунок).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Інформація про скаржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Інформація про суб`єкта оскарження: Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (державний виконавець Труфанова Діана Олександрівна), , адреса: 08134, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86, тел. (факс): +38 , (04598) 5-04-56, НОМЕР_5 .

Інформація про стягувача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали суду складено та підписано: 26.09.2025 року.

Суддя А.В. Янченко