1Справа № 335/6551/25 2-о/335/244/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

24 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою суду від 18.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, разом з тим від його представника - адвоката Булдигіної М.С. надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності заявника та його представника.

Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, зокрема про відкладення судового засідання не подавали, у зв`язку із чим, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява, подана в порядку окремого провадження, за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 318 та ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні прізвища Заявника та його матері, а також у неправильному зазначенні форми по батькові матері у свідоцтві про народження Заявника, виникла необхідність у встановленні певних юридичних фактів. А саме: факту того, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 особа, зазначена як ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою, а також факту родинних відносин між Заявником та його матір`ю (заінтересованою особою), а саме того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 записана як « ОСОБА_4 », а за паспортом значиться як ОСОБА_2 . Необхідність встановлення вказаних фактів зумовлена потребою захисту прав та інтересів Заявника у випадку виникнення необхідності підтвердження його спорідненості з матір`ю та доведення факту родинних відносин у майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів.

У разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Частиною третьою статті 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пунктах 3, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 07.07.1995 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі-Правила № 96/5).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п. 2.13, 2.13.1 Правил № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7 Правила №96/5).

Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

При звернення із заявою про встановлення фактів, необхідно довести, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Однак, ні зі змісту заяви, ні з доданих до неї документів не вбачається, що заявник звертався до відповідної установи органів РАЦС з приводу виправлення помилки, допущеної у свідоцтві про його народження, але йому було відмовлено.

При цьому, у поданій заяві заінтересованою стороною зазначено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області. Водночас з наданих доказів вбачається, що актовий запис про народження № 438 від 20.09.1993 року складено Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до частини 4 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.1. 7 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

З огляду на викладене, заявникові необхідно уточнити, який саме орган державної реєстрації актів цивільного стану громадян має бути заінтересованою стороною у даній справі.

Крім того, у своїй заяві заявник просить зобов`язати органи державної реєстрації актів цивільного стану громадян внести зміни до актового запису про народження № 438 від 20.09.1993 та у свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд роз`яснює, що чинним законодавством України не передбачено внесення змін безпосередньо до свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Після внесення відповідних змін до актового запису в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, видається нове свідоцтво.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув недоліків у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.І. Рибалко