Справа №346/1506/25
Номер провадження №2/351/601/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Мартинюка В.І.

за участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду 22.04.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданого позову ТОВ «ФК «Процент»зазначено про те, що 28.12.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № 4283-2707-1 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua. Відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 365 днів (до 27.12.2024) шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожний день користування (912,5% річних). Кредитний Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який надісланий йому на мобільний номер телефону, зазначений у кредитному Договорі.

ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання за кредитним Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою про успішний переказ.

Відповідач у порушення умов Договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим в останнього станом на 19.03.2025 виникла заборгованість у розмірі 40 500,00 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 4 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами за період з 28.12.2023 по 27.12.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2 Договору за ставкою 2,5% за кожний день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів - 36 500,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 40 500,00 грн заборгованості, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у прохальній частині позову клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Петричка О.Є. у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що розгляд справи проводити без участі сторони відповідача. Позовні вимоги визнають частково, просить стягнути з відповідача на користь позивача лише суму основного боргу у сумі 4 000,00 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом та витрат на правничу допомогу просять відмовити (а.с.147-148).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у відсутність учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 28.12.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 4283-2707-1 (а.с. 22-35).

Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожний день (912,5% річних) користування кредитом. Процентна ставка фіксована. Строк надання кредиту становить 365 днів з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (п. 1.1-1.3 Договору). Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальнику. Переказ суми кредиту здійснюється через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «Елаєнс» здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом (п. 1.7 Договору).

Договір складено в електронному вигляді, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та електронним підписом із електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою Товариства (п. 8.1 Договору).

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в обсязі, обумовленому Договором. Вказане підтверджується довідкою ТОВ ««ФК «Елаєнс» про успішний платіж перерахування коштів за Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023, проведений в системі FONDY № 713709680 від 28.12.2023 (а.с. 36).

Із детального розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 40 500,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу - 4 000,00 грн, заборгованості по несплачених процентах за користування кредитом 36 500,00 грн (а.с. 37-48).

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 28.12.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4283-2707-1, за яким позичальник отримав кредитні кошти у сумі 4 000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про успішний платіж перерахування коштів за Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023, проведений в системі FONDY № 713709680 від 28.12.2023.

Кредитні кошти надані відповідачу шляхом перерахування зазначеної суми на банківську емітовану карту відповідача № НОМЕР_2 , належність якої відповідачу підтверджується листом вих. № 20.1.0.0.0/7-250724/48958-БТ від 29.07.2025 та випискою АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н по картці № НОМЕР_2 за період з 28.12.2023 по 02.01.2024 (а.с. 142 зв., 143).

Зі змісту детального розрахунку заборгованості за Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023 вбачається, що відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув позивачу та не сплатив погоджені проценти за користування ними.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Суд звертає увагу, що детальний розрахунок заборгованості за кредитним Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023, наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Процент».

За приписами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Водночас, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Зважаючи на викладене правове регулювання, починаючи з 25.12.2023 протягом перших 120 днів щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 2,5 %, протягом наступних 120 днів - за 1,5%, а у подальшому не міг бути більшим за 1 %.

Отже, суд вважає, що визначена в кредитному договорі № 4283-2707-1 від 28.12.2023 процентна ставка за період з 28.12.2023 по 21.04.2024 на рівні 2,5 % в день, узгоджується з нормами діючого на той час законодавства, а тому, проведене нарахування процентів за період з 28.12.2023 по 21.04.2024 включно є обґрунтованим.

Однак за період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 позивач, виходячи з суми кредиту 4 000,00 грн за Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023, має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 60 грн в день (1,5 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає 7 200,00 грн (120 днів * 60 грн/день). Відповідно, нараховані відповідачу за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 проценти у сумі 4 800 грн (12 000,00 грн (120 днів * 100 грн/день) 7 200,00 грн) є необґрунтованими та не підлягають стягненню.

Аналогічно за період з 20.08.2024 року по 27.12.2024 позивач, виходячи з суми кредиту 4 000,00 грн за Договором 4283-2707-1 від 28.12.2023, має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 40 грн в день (1,0 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає 5 200 грн (130 днів * 40 грн/день). Відповідно, нараховані відповідачу за період з 20.08.2024 року по 27.12.2024 проценти у сумі 7 800,00 грн (13 000,00 грн (130 днів * 100 грн/день) 5 200,00 грн) є необґрунтованими та не підлягають стягненню.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором підлягає заборгованість в розмірі 27 900,00 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту 4 000,00 грн, заборгованості по відсотках 23 900,00 грн.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, суд дійшов висновку, що поданий ТОВ «ФК «Процент» до ОСОБА_1 позов, підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним Договором № 4283-2707-1 від 28.12.2023 у сумі 27 900,00 грн.

Розподіл судових витрат у справі.

Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «ФК «Процент» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_2 (а.с. 86-89); акт прийому- передачі наданих послуг № 18 до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 28.02.2025 (а.с. 93); витяг з Реєстру № 1 до акту прийому-передачі наданих послуг № 18 до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 28.02.2025 (а.с. 94).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд доходить висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, та з відповідача на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду ТОВ « ФК «Процент» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 2078 від 20.03.2025 (а.с. 17).

Оскільки позов ТОВ «ФК «Процент» до ОСОБА_1 задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1 668,76 грн із розрахунку 27 900,00 х 2 422,40 / 40 500,00 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» () заборгованість у сумі 27 900,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» () судовий збір у сумі 1668,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент», місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30.09.2025.

Суддя Василь МАРТИНЮК