ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

м. Харків

Справа № 642/3361/21

Провадження № 22-ц/818/2029/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилтпчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.,

сторони справи:

позивач Харківська міська рада

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вишневецької Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22.11.2023 року в складі судді Грінчук О.П..,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Харківська міська рада звернулось до суду із позовом про зобов`язання ОСОБА_1 здійснити за власний рахунок перебудову фасаду квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення балкону та приведення фасаду будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до характеристик раніше існуючого фасаду будинку, який носив системний характер, єдиний для всього будинку, визначений поверховим планом, що міститься в матеріалах справи КП «Харківське міське бюро інвентаризації».

В обґрунтування позову послалось на те, що роботи з влаштування балкону з металоконструкцій орієнтовного розміру 1.5х3 м до кв. АДРЕСА_1 було проведено без декларативно-дозвільних документів, під час перевірки не було пред`явлено паспорт опорядження фасаду. Вказана квартира на праві приватної власності належить відповідачу. За фактом встановлених Інспекцією порушень, останньою було винесено припис про усунення таких порушень №174-П від 27.11.2020 (строком усунення до 03.12.2020) та прикріплено на вхідній двері зазначеної квартири. 04.12.2020 під час перевірки виконання вимог припису №174-П встановлено, що вимоги припису не виконані. Актом перевірки №174-А від 04.12.2020 встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, а саме п.1 ч.1 ст. 16, п.п. 1,2 ч.2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1, п. 5.7.1.2, п. 6.3.2.1 Правил благоустрою території м. Харкова роботи проведено без декларативно-дозвільних робіт. Оповіщення про винесення припису відбулось згідно положень п. 8.4.7.3 Правил благоустрою території м. Харкова.

Рішенням Ленінського районного суд м. Харкова від 22 листопада 2023 року позовні вимоги задоволені. Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити за власний рахунок перебудову фасаду квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення балкону та приведення фасаду будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до характеристик раніше існуючого фасаду будинку, який носив системний характер, єдиний для всього будинку, визначений поверховим планом, що міститься в матеріалах справи КП «Харківське міське бюро інвентаризації» та стягнуто судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач надав суду належні докази на підтвердження факут здійснення відповідачкою самочинного влаштування балкону (орієнтовними розмірами 1,5х3,0 м.) вздовж фасадної стіни квартири АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності, без погодженої проектної документації та погодження з учасниками спільної власності, а відтак, зобов`язана привести фасад будівлі в стан, що існував до проведення самочинного будівництва, оскільки її дії привели до істотного порушення Правил благоустрою м. Харкова, суперечать суспільним інтересам та порушує встановлені правила визначених ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просила рішення суду скасувати та закрити провадження у справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про приватноправовий характер спірних правовідносин є необґрунтованими. Позивач не обгрунтував в чому саме полягає порушення його прав, а саме як порушено права на землю комунальної власності? Враховуючи що балкон влаштований на рівні другого поверху до кв. АДРЕСА_1 , і таке облаштування балкона не пов`язане з використанням земельної ділянки, до спірних праводносин не може застосовуватись вимоги ст. 376 ЦК України. Позивач не надав належних та допустимих доказів порушення прав територіальних громади як власника земельної ділянки, а також не дотримався п. 8.4.7.3. Правил благоустрію м. Харкова. Зазначив, що позивач не отримувала припису про усунення порушення державних стандартів, акту перевірки благоустрію м. Харкова №174-А від 04.12.2020 р, а також позивач не була присутня під час виходу позивача 04.12.2020 за вказаною адресою. Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності взагалі не виносився.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року скасовано. Провадження у справі № 642/3361/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії закрито. Роз`яснено Харківській міській раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постановою Верховного Суду від 08 січня 2025 року Касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково, постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засідання в суді апеляційної інстанції відповідач та її представник не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином, що підвтерджується даними ( т.2 а.с 203, 222). Вишневецька Т. А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні у медичному закладі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що справа перебуває в провадженні місцевого суду з червня 2021 року, а в провадженні апеляційного суду з 16.01.2024 року, в судове засідання призначене на 20.05.2025 предаствник позивача не з`явилась за станом здоров`я, проте надала письмовові пояснення до поданої нею апеляційної скарги ( т. 2 а.с. 204 216), доказів перебуванням на лікуванні у медичному закладі станом на 23.09.2025 року, суду апеляційної інстанції не надала, судова колегія вважає причини неявки адвокати неповажними та не вбачає підстав для задоволенння її клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, № 72 від 27 квітня 2018 року (т.1 а.с. 43).

Згідно з приписом Інспекції з благоустрою від 27 листопада 2020 року № 174-П, виданим за результатами виявлених порушень, на підставі пункту 8.4.7.3 Правил благоустрою території міста Харкова, зобов`язано у п`ятиденний строк, тобто до 03 грудня 2020 року, усунути порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою, а саме: припинити проведення робіт та відновити фасад квартири АДРЕСА_3 до попереднього стану (т. 1 а.с. 38-39).

Під час виходу 04 грудня 2020 року за адресою АДРЕСА_4 , щодо перевірки виконання вимог Припису № 174-П встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила.

Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 174-А від 04 грудня 2020 року, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: об`єкт (елемент) благоустрою являє собою фасад багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_4 , на якому на рівні другого поверху проведені роботи з влаштування балкону з металоконструкцій та металевого профлиста (орієнтовними розмірами 1,5 x 3,0 м) до квартири АДРЕСА_5 без декларативно дозвільних документів та вчиняються дії, що негативно впливають на архітектуру фасаду будівлі, під час перевірки не надано паспорт опорядження фасаду (т.1 а.с.40-42).

Листом Інспекції ДАБК ХМР № 324/0/250-21 від 15 квітня 2021 року повідомлено, що в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті, інформація про документи, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів в експлуатацію, з травня 2011 року, відсутні інформація щодо самочинного об`єкта будівництва. На час повідомлення будь-які документи дозвільного характеру стосовно об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_4 до Інспекції не надходили. (а.с. 44).

Згідно з листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 25 лютого 2021 року № 1070/0/605-21 (вх. № 3529/0/39-21 від 26.02.2021) інформація стосовно прийнятих рішень щодо надання земельних ділянок у власність або користування відсутня (а.с. 45).

Листом Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 536/116-21 від 12 березня 2021 року повідомлено, що у Відділу Держгеокадастру в місті Харкові не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або право користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 . (а. с. 46-47)

Відповідно до листа Управління земельних відносин Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради № 985/0/553-21 від 15 березня 2021 року (вх. №5068/0/39-21 від 18 березня 2021 року) інформація щодо укладених договорів оренди землі на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 відсутня. Інформація щодо реєстрації прав на земельну ділянку за зазначеною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутня. Рішень щодо продажу земельних ділянок за запитуваними параметрами Харківською міською радою не приймалось (а.с. 48).

Частинами четвертою та п`ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з положеннями частини першої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проєктування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.

Згідно з правилами ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з частиною четвертою зазначеної статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Питання знесення самочинного будівництва регламентовано ч. 7 ст.376 ЦК України, згідно з якою, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельноїділянки до попереднього стану.

Системний аналіз статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що само по собі самочинне будівництво без дозволу власника становить із себе порушення права власності останнього.

Частина перша статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, чинній на час подання позову, передбачала, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина четверта статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Рішенням ХМР від 19.08.2020 №2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів ХМР 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 30.12.2020 № 19/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» створено Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради; перейменовано Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 12.10.2021 № 199/21 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» внесено зміни, відповідно до яких Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради з 01.01.2022 припиняє свою діяльність у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (пункти 1.3, 1.3.2.2.). У відповідності до п. 1.3.5.2 вказаного рішення Інспекція з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради з 01.01.2022 припиняє свою діяльність.

У відповідності до п. 1.2 Харківської міської ради від 12.10.2021 № 199/21 утворено: - Департамент земельних відносин Харківської міської ради (1.2.1.) - Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради (1.2.2.); - Інспекцію з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (1.2.4.)

Рішенням Харківської міської ради від 12.10.2021 № 200/21 «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» у відповідності до пунктів 1.9, 1.10, 1.12 затверджені Положення: - про Департамент земельних відносин Харківської міської ради; - про Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради; - про Інспекцію з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради. Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради є правонаступником Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради в частині повноважень щодо архітектурно - будівельного контролю, благоустрою та паркування.

Пунктом 2 Рішення Харківської міської ради від 12.10.2021 № 200/21 визначено, що рішення набуває чинності з 01.01.2022, крім підпунктів 1.3, 1.5-1.8 пункту 1, які набирають чинності з моменту його прийняття.

З аналізу положень вказаних рішень вбачається, що Рішенням Харківської міської ради від 12.10.2021 № 199/21 утворено, зокрема, Департамент земельних відносин Харківської міської ради, Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради, Інспекцію з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, які починають діяти з 01.01.2022, із одночасним припиненням з 01.01.2022 Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР.

Згідно з Положенням Інспекції з благоустрою, вона є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою, входить до складу Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради та діє на правах відділу без права юридичної особи (п. 1.1.Положення).

Згідно з частиною третьою статті 375 ЦК України право на забудову власник реалізує за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За приписами ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування житлового будинку і житлового приміщення приватного житлового фонду, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання лише за умови, що такі не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 (зі змінами та доповненнями), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: - дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; - не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Пунктом 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», визначено, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Окрім цього, співвласники зобов`язані забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин (п.6 ч.1. ст.7 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до пунктів 1.4.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 (далі - Правила) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з пунктом 1.4.5 вказаних Правил для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Відповідно до пункту 1.4.6 Правил власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Крім того, відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

З вищенаведених законодавчих норм слідує висновок, що втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, переобладнання і перепланування приміщень у жилих будинках, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, без отримання дозвільних документів та згоди решти співвласників багатоквартирного житлового будинку заборонено.

Згідно листа Мінрегіонбуду від 20.12.2010 р. № 22-22/3622/0/6-10 «Щодо тлумачення деяких термінів нормативних документів» несучі конструкції - це будівельні конструкції, що становлять несучий остов (каркас) будинку або споруди, забезпечуючи їх надійність і довговічність. Несучі конструкції сприймають основні навантаження (власну масу, масу устаткування, людей, снігу, напір вітру, тиск ґрунту на підземні частини будинку або споруди тощо) і передають їх на основу. Огороджувальні конструкції-будівельні конструкції, що обмежують об`єм будівлі або споруди, розділяють його на окремі приміщення та призначені для захисту приміщень від температурних дій, вітру, вологи, шуму, радіації тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Закон України «Про основи містобудування», у статті 5 визначає, що при здійсненні містобудівної діяльності повинна бути забезпечена розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил;

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», згідно якої будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

У п. 3-4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затверджений наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Україні від 16.05.2011 № 45, також передбачено, що для забезпечення проектування об`єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Окрім цього, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати будівельні роботи на об`єктах будівництва І-ІІІ категорії складності та підтверджують готовність таких об`єктів до експлуатації.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 передбачено, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Пунктом 13 Порядку № 466 передбачено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1)(далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місце знаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Таким чином, подання повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), здійснюється за декларативною процедурою.

З наведеного слідує, що право на проведення будівельних робіт стосовно об`єкта класу наслідків (СС1) набувається особою після подання відповідного повідомлення.

Розділом 3 Державних будівельних норм України А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначено, що перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, поліпшення умов експлуатації відноситься до реконструкції.

У відповідності до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельною контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Забороняється проведення будівельних робіт на земельних ділянках комунальної форми власності, не відведених для зазначеної мети, або без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (п.7.2.5.1. Правил)

Відповідачем на рівні другого поверху багатоповерхового житлового будинку були проведені роботи зі зміни фасаду шляхом влаштування балкону до квартири АДРЕСА_1 , за рахунок влаштування металевих конструкцій, кріплення яких передбачає втручання в несуче-огороджувальні конструкції житлового будинку та добудовано прибудову балкону вздовж фасадної стіни вказаної квартири.

В результаті проведеного влаштування будинку змінено зовнішній вигляд фасаду будинку, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями та носить системний характер єдиний для всього будинку.

Відповідачем в порушення вимог Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" не подано на реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1).

Роботи з облаштування балкона з металевих конструкцій орієнтовного розміру 1,5х3 м до квартири АДРЕСА_1 були виконані без наявності відповідних дозвільних або декларативних документів. Під час перевірки також не було надано паспорт опорядження фасаду.

Таким чином, відповідач не отримав обов`язкових дозвільних документів, не звернувся за згодою до балансоутримувача будинку та інших співвласників, що є порушенням встановленого порядку проведення таких будівельних робіт.

У зв`язку з цим будівництво балкона, яке спричинило зміну зовнішнього вигляду фасаду багатоквартирного житлового будинку, є самочинним.

За змістом частини першої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Проте матеріали справи не містять даних про створення власниками квартир багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_4 об`єданння співвалаників квартир багатоквартирного будинку. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці що перебуває у комунальній власноситі та відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є комунальною влансітсю територіальної громади м.Харккова.

Інспекцією з благоустрою під час проведення перевірки встановлено факт втручання в несуче-огороджувальні конструкції житлового будинку, внаслідок влаштування металевих конструкцій, вздовж фасадної стіни квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у комунальній власності територіальної громади Харківської міської ради. В результаті проведеного будівництва балкону змінено зовнішній вигляд фасаду будинку, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями та носить системний характер єдиний для всього будинку.

З наведеного вбачається, що фасадна стіна будинку є несуче-огороджувальною конструкцією будинку, а тому вона є спільним майном багатоквартирного будинку і порушення її експлуатації без дозволу співвласників квартир у будинку та порушує права та інтереси власника будинку.

З огляду на наведені положення законодавства, дії відповідача щодо самовільного облаштування балкона з втручанням у конструктивні елементи багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_4 , відповідач зобов`язана відновити фасад будівлі до первісного стану, який існував до здійснення самочинного будівництва.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну правову оцінку доказам та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Підстав для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги викладених судом висновків не спростовують, скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 29.09.2025.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук