Справа № 444/3681/24
Провадження № 2/444/196/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Куликівська селищна ради Львівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні майном. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка із якою межує домогосподарство відповідача, яка захопила частину належної позивачу земельної ділянки та самочинно встановила елементи благоустрою бетонну огорожу, яка складається з фундаменту і бетонних плит, чим створила позивачу перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою. З приводу захоплення відповідачем частини земельної ділянки, позивач зверталася до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області та до відділу поліції, і їй було рекомендовано звертатись для захисту своїх прав та інтересів з цивільним позовом до суду. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не погоджується усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, позивач звернулась до суду із позовом для захисту своїх прав власника.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2024 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31 жовтня 2024 року об 11 годині 00 хвилин.

10 квітня 2025 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області про закриття провадження та призначення справи до судового розгляду постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні о 13 годині 30 хвилин 29 травня 2025 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі, за клопотаннями відповідача та її представника. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, однак її представник адвокат Станько Ю.П. подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить суд справу розглядати у його та її відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак надала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності. При вирішенні справи покладається на позицію суду.

Суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи, оскільки в матеріалах справи є всі наявні докази по справі. Також слід зазначити, що цивільна справа неодноразово відкладалася за клопотанням представника відповідача, а тому чергове відкладання розгляду справи призведе до її затягування.

Згідно з приписами частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина 5 статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані учасниками справи заяви та висловлені позиції у даній справі.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мервичі Жовківського району Львівської області, що стверджується паспортом громадянина України у вигляді книжки серії НОМЕР_1 виданим 10.07.1996 року Жовківський РВ УМВС України у Львівській області.

Згідно запису на сторінці 10 «Сімейний стан» вищезгаданого паспорта громадянина України у вигляді книжки, 07 серпня 1993 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області.

Відповідно до рішення Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 5 від 03.03.1997 року чоловіку позивача ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2700 гектарів в межах згідно з планом, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 044451 виданим 23.03.2000 року Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач зверталась до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, де 12.03.2018 року було заведено спадкову справу за № 163/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62119688), що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 51184370 виданим 12.03.2018 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я.

07.02.2019 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я. було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1606 га, що розташована в АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 23.03.1996 року за І-ЛВ № 044451, зареєстрованого в книгу реєстрації державних актів за № 466, кадастровий номер землі :06:002:0033.

Вказана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане 07.02.2019 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 118 (Спадкова справа № 163/2018).

Право власності позивача на згадану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2019 року за № 156141942.

Відомості про земельну ділянку також внесені до Державного земельного кадастру, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданим 06.12.2018 року Відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за № НВ-018 разом із додатком до витягу про кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером земельної ділянки 0:06:002:0033.

Також, 07.02.2019 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я. було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1094 га, що розташована в селі Нове Село, Жовківського району Львівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 23.03.1996 року за І-ЛВ № 044451, зареєстрованого в книгу реєстрації державних актів за № 466, кадастровий номер :06:001:0014.

Вказана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане 07.02.2019 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 124 (Спадкова справа № 163/2018).

Право власності позивача на згадану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2019 року за № 156142160.

Поряд із земельною ділянкою за кадастровим номером :06:002:0033, площею 0,1606 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою : АДРЕСА_2 та належить на праві власності позивачу, розташоване господарство відповідача, яка захопила частину належної позивачу згаданої земельної ділянки (заїзд з головної дороги) та самочинно встановила елементи благоустрою бетонну огорожу, яка складається з фундаменту і бетонних плит, чим створила позивачу перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою.

З даного приводу, 23.10.2019 р. позивач зверталась до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, що стверджується відповідною заявою.

У відповідь на вказану заяву, листом Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 11.11.2019 р. за № 02-09/220 позивача повідомлено, що 13.12.2017 року був складений акт обстеження земельної ділянки, згідно якого було встановлено, що відповідач використовує 3 м 10 см земельної ділянки, хоча згідно державного акту на право приватної власності земельна ділянка належала ОСОБА_4 , а зараз належить позивачу.

Вказана обставина стверджується листом Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 11.11.2019 р. за № 02-09/220.

Також, ще за життя, з приводу захоплення відповідачем частини належної позивачу земельної ділянки, до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, звертався покійний чоловік позивача ОСОБА_3 , що стверджується його заявою від 30.11.2017 року.

13 грудня 2017 року комісією Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області у складі : голови комісії з питань регулювання земельних відносин, будівництва, екології ОСОБА_5 , депутата ОСОБА_6 , голови сільської ради Драган Ольги Романівни, землевпорядника ОСОБА_7 , у присутності ОСОБА_2 і дружини ОСОБА_3 ОСОБА_1 було проведено обстеження земельної ділянки загальною площею 0,1606 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що стверджується складаним 13.12.2017 року актом обстеження земельної ділянки.

Відповідно до вказаного акту, за результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що ОСОБА_2 використовує земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 , орієнтовною площею 0,03 га. На земельній ділянці збудована бетонна огорожа, яка складається з фундаменту і бетонних плит. Ширина ділянки ОСОБА_2 становить 17,70 м, з них 3,10 м ОСОБА_3 , про що також було відображено та засвідчено комісією яка проводила обстеження у плані-схемі земельної ділянки згаданого акту.

Також, з приводу захоплення відповідачем частини належної позивачу земельної ділянки, позивач зверталась із заявою до Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, у відповідь на яку, листом від 16.11.2021 р. за № 8023/42/01-21 позивача повідомлено, що в ході проведення детальної перевірки, було встановлено, що в ситуації яка склалась ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено, а наявні ознаки цивільно-правових відносин. Також, згідно вказаного листа, позивачу було рекомендовано звертатись для захисту своїх прав та інтересів з цивільним позовом в районний суд міста Жовква.

Вказана обставина стверджується листом Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.11.2021 р. за № 8023/42/01-21.

З огляду на вищевказане, з метою захисту своїх прав власника, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов - це вимога власника про усунення перешкод. Тобто негаторний позов подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов`язаних з порушенням володіння. Негаторний позов може вчинятися тоді, коли майно не вибуває з володіння власника, тобто при порушенні насамперед такої правомочностей власника, як користування та розпорядження своїм майном. Належним відповідачем у негаторному позові є особа, яка перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18)).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином і кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, частиною 2 статті 247, статтями 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити:

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером :06:002:0033. площею 0.1606 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою : АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом знесення самочинно збудованих елементів благоустрою - бетонної огорожі, яка складається з фундаменту і бетонних плит.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 : реєстраційний номер картки платника податків та паспорт не встановлено) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211,20 гри. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Копію рішення направити учасникам справи- для відома.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24 вересня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.