Провадження № 2/638/5868/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Плахотничої В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Харкова, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25.08.2020р. у розмірі 75607,01 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 25.08.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору та Правил. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом надання відповідачу обумовленої договором суми кредитних коштів.

В подальшому позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором за договором факторингу.

Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушила, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, що складає 75607,01 грн.

Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та надала письмові пояснення, в яких зазначила, що визнає факт отримання кредиту у розмірі 55000 грн, однак зазначила, що вказана сума заборгованості в позові завищена, відповідач здійснювала погашення кредиту поки мала таку можливість, однак з початком війни вона втратила роботу, була вимушена змінити місце проживання, в зв`язку з чим не мала можливості сплачувати заборгованість. За її розрахунками на теперішній час заборгованість має складати близько 30000 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

25.08.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 55260 грн на споживчі цілі строком до 25.08.2023 та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45 % річних.

Згідно п. 3.5-3.7 Договору погашення кредиту ма відбуватись шляхом внесення позичальником щомісячно до 25 числа ануїтетного платежу у розмірі 2823 грн.

АТ «УКРСИББАНК» виконало умови кредитного договору та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 55 000 грн шляхом перерахування на його рахунок відповідача, що підтверджується випискою за кредитним договором від 16.04.2024.

Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 75607,01 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 41735,43 грн; заборгованість за відсотками становить 33871,58 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором № 0 від 25.08.2020 про надання споживчого кредиту, випискою за кредитним договором від 16.04.2024, розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що розмір заборгованості завищено, оскільки нею не конкретизовано, в чому саме полягає неправильність розрахунків позивача, та не надано на підтвердження своїх доводів відповідні належні та допустимі докази.

17.04.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено договір факторингу № 271, у відповідності до умов якого позивач набув права грошової вимоги до боржників за договорами. Зокрема, згідно Реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 75607,01 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн, однак суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки з наданих позивачем детального опису робіт та акту про підтвердження факту надання правничої допомоги не вбачається, що правнича допомога надавалась саме у межах даної справи.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» заборгованість у сумі 75607 (сімдесят п`ять тисяч шістсот сім) грн 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», ; юридична адреса: вул. Глибочинська, 17-Б, оф. 503 м. Київ, 04052.

Представник позивача: Буряченко Ангеліна Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська обл., 07406, діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 14.07.2025.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Зінченко