Провадження № 2/727/2418/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Літвінової О.Г.,

при секретарі судового засідання: Юрчишин І.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН»звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 09.12.2020 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1327767, про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідачка ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності: сума кредиту 10000 грн, дата надання кредиту 09.12.2020, строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Свої зобов`язання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

На підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало для ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1327767 від 09.12.2020 року укладеним з ОСОБА_1

07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», відповідно до договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступило право вимоги за кредитним договором № 1327767 від 09.12.2020 року ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», останній набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ні на рахунки попередніх кредиторів. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1327767 від 09.12.2020 року в розмірі 21370 грн, що складається із суми кредиту в розмірі 10000 грн, залишку по відсотках в розмірі 11370 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10500 грн.

Представник позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» адвокат Пархомчук С.В у судове засідання не з`явився, в системі «Електронний суд» подав заяву, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що збіг строк позовної давності. Оскільки, кредитний договір укладено 09.12.2020 року, а позовну заяву подано до суду у 2025 році, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. Вважає, що останнє зобов`язання мало бути виконане значно раніше, до 2021 року, відступлення права вимоги (факторингу) не перериває перебігу строку позовної даності. Вважає, що відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові та на підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України заявив клопотання про застосування строку позовної давності до вимог викладених у позовній заяві. Крім того, відповідач заявляє також про недоведеність розміру боргу. Вказує, що позивач не надав належних доказів існування та розміру заборгованості, зокрема відсутній належним чином засвідчений розрахунок боргу. Зазначає, що розрахунок доданий до позову, є одностороннім і не підтвердженим первинними документами. Також, у разі часткового задоволення позову, просив зменшити суму на правничу допомогу та судовий збір. Вказує, що заявлені витрати є завищеними та підлягають зменшенню, оскільки не підтверджені належними доказами їх фактичної сплати та співмірності.

21.08.2025 суддя ухвалою у справі № 727/10180/25 відкрила провадження та призначила справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з`явився, просив у задоволенні позовної заяви відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Просив застосувати строки позовної давності.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 09.12.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1327767, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 10000,00 грн на строк 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,90% в день у межах строку кредиту (а.с.10-13).

Відповідно до пункту 1.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до пункту 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену останнім в особистому кабінеті, що має наступні реквізити.

У пункті 3.1. договору сторони погодили нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Відповідно до 4.1. договору сторони домовились, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 грн (включно) клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору.

Відповідно до п.5.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, а у випадку якщо відбулося продовження строку користування кредитом - не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті.

Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором НОМЕР_3, який було відправлено на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується розділом 10 Договору "Реквізити та підписи сторін" та довідкою про ідентифікацію (а.с. 18).

Отже, Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.

Перед підписанням договору про надання споживчого кредиту, 09 грудня 2020 року, відповідач також ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який підписано в електронному вигляді (а.с.8-9).

Факт отримання кредитних коштів в сумі 10000,00 грн на платіжну картку відповідача підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих.№2643_20 від 02 липня 2025 року (а.с.32).

07 вересня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" укладено договір факторингу № 1-07092021, у відповідності до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передав (відступив) ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" за плату, а ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" прийняв належні ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 23-26).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-07092021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1327767 від 09 грудня 2020 року в сумі 21370,00 грн, з яких: 10000,00 грн залишок по тілу кредиту, 11370,00 грн залишок по відсотках (а.с. 17).

В наступному, 07 вересня 2021 року між ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" та ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" було укладено договір факторингу № 2-07/09/2021, відповідно до якого ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" передав (відступив) ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" за плату, а ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" прийняв належні ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 19-20).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1327767 від 09 грудня 2020 року в сумі 21370,00 грн, з яких: 10000,00 грн залишок по тілу кредиту, 11370,00 грн залишок по відсотках (а.с. 16).

Згідно наданої виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1327767 від 09 грудня 2020 року вбачається, що відповідач зобов"язання за договором не виконав, після відступлення права грошової вимоги платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснював (а.с. 15).

13 червня 2025 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов"язань за кредитним договором (а.с.14), яку останнім залишено без виконання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З кредитного договору № 1327767 від 09 грудня 2020 року, вбачається що його укладено в електронній формі.

У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору № 1327767 від 09 грудня 2020 року та отримання кредитних коштів. Надані договори факторингу вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за вище вказаним кредитним договором, до позивача у справі.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово було продовжено до 01.07.2023.

В той же час, з початком повномасштабного вторгнення, 24.02.2022, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Отже, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин. Суди під час аналізу вимог про застосування строків позовної давності зважають на те, що їх продовження в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається.

З приводу застосування вищезазначених норм закону Верховний Суд висловив свою позицію в постановах від 22 вересня 2022 року у справі № 920/724/21, від 13 липня 2023 року у справі № 910/14550/17, від 29 травня 2024 року у справі № 523/19380/21, від 25 вересня 2024 року у справі № 206/2984/23, від 03 грудня 2024 року у справі № 910/2721/23.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що строки позовної давності були зупинені з 02.04.2020, а позивач звернувшись з позовом 12.08.2025, не пропустив строк позовної давності на звернення до суду, а тому заява відповідача про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строків позовної давності задоволенню не підлягає.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 35).

Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 09/07/2025 про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року укладеного між ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" та адвокатом Пархомчук С.В., який діє на підставі свідоцтва про право на закняття адвокатською діяльністю серія КС № 8096/10, виданого 18 липня 2019 року Радою адвокатів Київської області (а.с. 18-20), довіреність, якою позивач уповноважує адвоката Пархомчука С.В. вчиняти будь-які дії від імені позивача, надані законодавством учасникам справи та учасникам судового провадження, акт про отримання правової допомоги від 01 вересня 2025 року, а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" та відповідачем (1 година - вартість 2000,00 грн); складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 годин - вартість 5000,00 грн); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг "Єдиного державного реєстру судових рішень" щодо процесуального статусу судової справи (1,5 годин - вартість 3000,00 грн);канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (вартість 500,00 грн), всього 5 годин вартість 10500,00 грн (а.с. 54); рахунок від 01 вересня 2025 року (а.с. 68); платіжну інструкцію № 984 від 01 вересня 2025 року на підтвердження оплати позивачем послуг правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги у розмірі 10500,00 грн (а.с. 57).

Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 10500,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю).

Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми понесених ним витрат в розмірі 5000,00 грн, оскільки, такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 599, 625, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" (, юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше, нежитлове приміщення 1008) заборгованість за кредитним договором № 1327767 від 09 грудня 2020 року в сумі 21370,00 грн (двадцять одна тисяча триста сімдесят грн.. 00 к.), з яких: 10000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 11370,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" (, юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше, нежитлове приміщення 1008) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 к.) та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисячь грн 00 к).

У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. В разів складення вступної та резолютивної частини, протягом 30 днів з дня виготовлення рішення в повному обсязі.

Дата складення повного судового рішення - 29 вересня 2025 року.

Суддя О.Г. Літвінова