Справа № 180/1499/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на час навчання. В позові зазначає, що він навчається в НТУ «Дніпровська політехніка» з 01 вересня 2024 року, перейшов на 2 курс, денне відділення. Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. Відповідач є його батьком і добровільно не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для його навчання. Мати не в змозі самостійно його утримувати. Відповідач є пенсіонером, має 2 групу інвалідності, тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, але не більше, ніж до 23 років, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.

Відповідача повідомлено про розгляд справи належним чином; заяв, клопотань у встановлений судом строк відповідач не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 30 травня 2025 року, ОСОБА_1 навчається на 1 курсі, на денній формі. Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 СК України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 досяг 18-річного віку, навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року.

Разом з тим, відповідач є пенсіонером, має 2 групу інвалідності, про що зазначено в позові.

24.09.2025 року ОСОБА_2 зателефонував до суду та повідомив, що перебуває на лікуванні по онкологічному захворюванню (4 стадія).

Верховний Суд в своїй постанові від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Позивач ОСОБА_1 отримує соціальну стипендію в розмірі 1180,00 грн. щомісячно.

Відомостей про доходи відповідача, доказів його можливості (з урахуванням стану здоров`я) надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину матеріали позову не містять.

Твердження позивача, що відповідач має можливість матеріально забезпечувати його до закінчення навчання, нічим не підтверджені.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не доведено свою потребу в матеріальній допомозі з боку батька, і можливість відповідача надавати відповідну матеріальну допомогу повнолітньому сину, при цьому утримуючи себе та отримуючи належне лікування, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 26.09.2025 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна