УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа №521/8722/24

провадження № 61-10936ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дівіна Алла Альбертівна, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у спосіб визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у спосіб визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно.

Заочним рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси

(раніше - Малиновський районний суд м. Одеси) від 05 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено спосіб стягнення аліментів - визнання права особистої приватної власності ОСОБА_1 на нерухоме майно.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 99,6 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 98,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси (раніше - Малиновський районний суд м. Одеси) від 16 грудня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2024 року - залишено без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання дій зловживанням правами, повернення апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси

(раніше - Малиновський районний суд м. Одеси) від 05 листопада 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

22 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дівіна А. А. через підсистему «Електронний Суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 червня

2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня

2025 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу та задовольнити заяву та скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А. А. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання інформації про ціну позову.

На виконання вимог вказаної ухвали, представник заявника подала заяву про усунення недоліків, відповідно до модельного розрахунку аліментів, встановлено, що сума аліментів на трьох дітей, яка підлягає стягненню становить 2 121 669 грн.

Щодо оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 12 червня

2025 року слід зазначити наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання про визнання зловживання процесуальними правами та відмову у поверненні апеляційної скарги відсутня в переліку судових рішень, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А. А. в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 12 червня 2025 року у цій справі слід відмовити.

Щодо оскарження постанови постанови Одеського апеляційного суду

від 03 липня 2025 року слід зазначити наступне.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 08лютого 2022 року у справі № 209/3085/20.

Також, представник заявника посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини шостої статті 181 Сімейного кодексу України в частині стягнення аліментів на дітей з батька, який постійно проживає на території країни (росії), з якою Україна не має договору про надання правової допомоги та на територію України не повертається понад п`ять років. Представник заявника зазначає, що відсутній висновок суду щодо застосування частини першої статті 367 ЦПК України.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма

статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дівіна Алла Альбертівна, в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду

від 12 червня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дівіна Алла Альбертівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року.

Витребувати із Хаджибейського районного суду міста Одеси

(раніше - Малиновський районний суд м. Одеси) цивільну справу

№ 521/8722/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у спосіб визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська