Справа № 587/3219/24
22 вересня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., представника позивача Приходько Д. В., представника відповідача Пулинець О. А., розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Сумської філії про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди,
Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.
У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зауважила, що у зв`язку з відсутністю доступу до системи газопостачання і газового обладнання будинку та виникнення аварійної ситуації, для запобігання вибуху газу, з метою забезпечення безпеки для життя та здоров`я мешканців будинку, розподіл газу на будинок був припинений шляхом опломбування крана. Пуск газу в газопровід не проводився. За цією адресою проводились незаплановані аварійні роботи з ліквідації аварійної ситуації (виток газу). Товариство жодним чином не відключає споживачів за заборгованість. Акт про припинення розподілу природного газу від 17 квітня 2024 року направлений споживачу рекомендованим поштовим відправленням 18 квітня 2024 року. Виїзд на відновлення газопостачання на один день пізніше, ніж це передбачено розділом VI Кодексу, відбувся у зв`язку з тим, що товариство працює в посиленому режимі та з урахуванням повітряних тривог, які впливають на режим роботи служби, а також у зв`язку з тим, що с. В. Чернеччина знаходиться в зоні можливих бойових дій, що несе підвищену небезпеку для життя та здоров`я працівників під час повітряних тривог.
Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином. Раніше в судовому засіданні зазначив, що дії відповідача є протиправними та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приходько Д. В. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача вважала позовні вимоги не обґрунтованими та в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що є старшим майстром управління експлуатації газового господарства, при локалізації аварійних ситуацій та аварій може бути залучений для виконання робіт на підставі наданих йому повноважень. В його розпорядженні є три бригади. 17 квітня 2024 року він був викликаний на аварійний виклик в с. В. Чернеччина. Приїхавши на місце разом із ОСОБА_3 , який займає посаду слюсаря, Родінкою Ярославом, який працює водієм, він встановив, що біля вводу газопостачання був виявлений витік газу, вказане було перевірено спеціальним приладом. Також було виявлено пошкоджену гайку, через яку здійснювався витік газу. Перед відключенням це пошкодження було відремонтовано. Зазначив, що газопостачання не підключили раніше, оскільки у позивача не було всіх необхідних документів. 27 вересня 2024 року відновлено газопостачання за усним розпорядженням керівництва, потім складено Акт на відновлення. Ремонтні роботи проведені за рахунок підприємства.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача ОСОБА_1 , який є власником спірного будинку. 17 квітня 2024 року у їх будинку було відключене газопостачання, з цього приводу вона телефонувала до газової служби та в поліцію. Наступного дня вона дізналась від представників відповідача, що газопостачання відключено у зв`язку з аварією, внаслідок витоку газу. Коли прибули працівники від відповідача, то оглядали будинок, територію, просили документи на котел, зазначили, що абонентська книжка на цей час вже не використовується. Повідомили, що в архіві є документація на старий будинок, на новий відсутня. За наслідками вказаного виїзду 24 квітня 2024 року склали акт-припис у зв`язку з відсутністю проектно-кошторисної документації. Проте вважає, що газ їм відключили за борг, який виник у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, а не за витік газу, оскільки перед цим працівники газу постійно телефонували і нагадували про сплату боргу. З цього приводу зверталась до Держпродспоживслужби. Нової техдокументації на будинок у них не було, тому заключили договір на її виготовлення з метою відновлення газопостачання в їх будинок. Вважає, що спір з відповідачем не врегульований, позов підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, заяви сторін по суті справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 95/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).
Позивач є споживачем природного газу з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 .
13 грудня 2017 року ОСОБА_1 шляхом подання відповідної заяви приєднався до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) - оператора ГРМ ПАТ «Сумигаз» (а.с. 17).
13 грудня 2017 року ОСОБА_1 приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «СумигазЗбут» (а.с. 18).
17 квітня 2024 року на адресу відповідача надійшло повідомлення про запах газу біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується заявкою аварійно диспетчерського управління №138811641 від 17 квітня 2024 року (а.с. 39).
17 квітня 2024 року представниками Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»: ст. майстром СЕ мереж і ПРГ Махітком В. П. та слюсарем СЕ мереж і ПРГ ОСОБА_5 за адресою проживання позивача було виявлено наявність витоку газу (п. 5.7 глави 5 розподілу V ПБСГ), у зв`язку з чим здійснено відключення шляхом пломбування крану та складено акт на припинення/обмеження газопостачання (розподілу природного газу) (а.с. 19).
У зв`язку з тим, що відключення газопостачання позивач вважав протиправним, 18 квітня 2024 року звернувся із заявою до відповідача щодо надання інформації з приводу відключення газопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 20).
Цього дня також подано заяву про підключення газопостачання у зв`язку з незаконним його відключенням без повідомлення (а.с. 21).
24 квітня 2024 року представником Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено Акт-припис про усунення порушень, в якому зазначено, що при обстеженні об`єкту споживача виявлено порушення, а саме: невідповідність п. 5.7 глави 5 розділу V ПБСГ, невідповідність системи газопостачання ж/б проектній та виконавчо-технічній документації, абонентом не надано документів проектно-технічної документації. Після звірки з архівом підприємства мають бути прилади ВП-4 і АОГВ, а по факту виявлені прилади ВП-4 і 2 конт ВАХ і. По виявленому порушенню споживачу необхідно привести у відповідність проектну та виконавчо-технічну документацію, термін виконання 1 місяць, у випадку невиконання припису газопостачання буде обмежено (а.с. 23).
25 квітня 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до відповідача з вимогою підключити газопостачання у зв`язку з незаконним його відключенням (а.с. 22).
01 травня 2024 року Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» надано відповідь ОСОБА_1 , в якій зазначено, що для відновлення газопостачання необхідно привести у відповідність виконавчо-технічну документацію до газового обладнання. Станом на надання відповіді підстави для відновлення газопостачання відсутні, оскільки інформація щодо усунення виявлених порушень від споживача не надходила (а.с. 26-29).
27 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якій зазначено, що згідно з усною домовленістю зобов`язується відновити проектно-технічну документацію по домогосподарству за адресою: АДРЕСА_1 до кінця року (а.с. 56).
27 вересня 2024 року ОСОБА_1 подано заяву про підключення газопостачання у зв`язку з усуненням зауважень (а.с. 55).
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.
Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, врегульовані ст. 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.
Положеннями ст. 12 ЗУ «Про ринок природного газу» регламентовано, що права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Згідно з ч. 4 ст. 13 зазначеного Закону захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 21 Закон України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.
Частинами 1, 2 ст. 22 Закону визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи (далі ГРМ) для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498.
Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
За приписами частини 2 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Пунктами 1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.
При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).
У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.
Згідно із вимогами пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
Відповідно до пункту 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.
Для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.
Згідно з частинами 2, 4 глави 2 Розділу III Кодексу ГРС для локалізації і ліквідації аварійних ситуацій Оператором ГРМ організовуються підрозділи аварійно-диспетчерської служби (АДС) з цілодобовою роботою, включаючи вихідні та святкові дні. Діяльність аварійних бригад з локалізації і ліквідації аварійних ситуацій повинна обумовлюватися планом локалізації і ліквідації аварій та планом взаємодії служб екстреного виклику інших організацій, розробленими Оператором ГРМ з урахуванням місцевих умов.
Відповідно до частин 1,11 Розділу XIII Кодексу ГРС для забезпечення безпеки, а також підтримання відповідного рівня надійності роботи газорозподільної системи Оператор ГРМ проводить необхідні експлуатаційні, діагностичні, ремонтні роботи, а також роботи з модернізації та технічного переоснащення.
Про виникнення аварії, надзвичайної ситуації або кризової ситуації, яка може впливати на роботу пристроїв, установок або мереж, відповідних суміжних суб`єктів ринку природного газу, зокрема споживачів, підключених до/через ГРМ, та їх постачальників, оператор ГРМ негайно має повідомити останніх, з зазначенням про очікуваний час тривалості та період обмежень у розподілі природного газу.
Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання комунальних послуг здійснюється безперервно. У разі застосування перерви в наданні послуг на ліквідацію наслідків аварії виконавець зобов`язаний повідомити споживача через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку перерву не пізніш як через три години з початку такої перерви. У повідомленні зазначаються причини та строк перерви в наданні відповідних комунальних послуг.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Матеріалами справи встановлено, що за наслідками припинення газопостачання до житлового будинку, власником якого є позивач, було складено акт про припинення/обмеження газопостачання (розподілу природного газу) від 17 квітня 2024 року, в якому працівниками ТОВ «Газорозподільчі мережі України» в особі Сумської філії зазначена причина відключення наявність витоку газу. Інших причин, які були б підставою для припинення газопостачання до домоволодіння позивача, в акті не зазначено (а.с. 19).
Працівниками відповідача вказано загальні дані, що виток стався за адресою АДРЕСА_1 , було проведено обстеження, виявлено виток газу та здійснено опломбування газового крану.
При цьому слід зазначити, що до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження факту наявності витоку газу у домоволодінні та ліквідації його наслідків.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що виток газу виявлено вимірювальним приладом Vibra GAS, проте матеріали справи не містять жодного доказу того, що працівниками Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» застосовувались спеціальні прилади для аналізу повітря та взагалі проводились будь-які заміри повітря для визначення наявності у ньому природного газу.
Також в акті припинення газопостачання та в матеріалах справи відсутні дані про те, де саме, на якій ділянці газопроводу (стояку) чи обладнанні було виявлено виток газу, як було виявлено виток газу, не вказані причини, внаслідок яких виник виток газу.
Натомість з пояснень дружини власника спірного домоволодіння ОСОБА_4 вбачається, що саме в цей день їй телефонували представники Оператор ГРМ з вимогами щодо сплати наявного боргу за надані послуги з газопостачання.
Всі ці обставини в сукупності позбавляють суд можливості беззаперечно стверджувати про те, що припинення газопостачання відбулося з дотриманням вимог законодавства.
Слід зазначити, що спір виник у зв`язку із захистом прав ОСОБА_1 як споживача послуг з розподілу природного газу. Отже, будучи споживачем вказаних послуг, у спірних правовідносинах позивач є слабшою стороною у порівнянні із Оператором ГРМ. Таким чином, усі сумніви при вирішенні цього спору слід трактувати на його користь.
За таких обставин суд дійшов висновку, що факт наявності витоку газу не доведений належними та допустимими доказами.
Відповідно до п. 4 Розділу III Кодексу газорозподільних систем у разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.
Як встановлено судом, 17 квітня 2024 року складено акт про припинення/обмеження газопостачання до будинку позивача у зв`язку з наявністю витоку газу.
24 квітня 2024 року видано акт-припис, яким зобов`язано споживача усунути виявлені порушення шляхом приведення у відповідність проектну та виконавчо-технічну документацію встановленого обладнання. Надано термін 1 місяць, зазначено, що у випадку невиконання вказаного припису газопостачання буде обмежено.
27 вересня 2024 року складено акт про відновлення газопостачання (розподілу природного газу), на підставі якого здійснено підключення газопостачання до домоволодіння позивача шляхом розпломбування.
Тобто, прибувши 24 квітня 2024 року до будинку позивача на підставі його заяви щодо відновлення газопостачання, представники відповідача газопостачання не відновили, хоча витоку газу не встановили. Нового акту про припинення газопостачання з відміткою про порушення вимог п. 5.7 глави 5 ПБСГ щодо невідповідності системи газопостачання ж/б проектній та виконавчий документації абонента представники відповідача не складали.
Навпаки працівники Сумської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» склали акт-припис про усунення порушень від 24 квітня 2024 року.
Дослідженням цього документу встановлено, що позивачу надано 1 місяць на усунення виявлених недоліків. При цьому у разі не усунення вказаних недоліків газопостачання буде не припинено, а обмежено.
Отже, не складення у встановленому порядку нового акту про припинення газопостачання із зазначенням іншої причини для припинення газопостачання та обмеження позивача від газопостачання не через місяць від часу, наданого у акті-приписі, свідчить про протиправність дій Оператора ГРМ.
Також слід зазначити, що Оператор ГРМ не надав до суду докази на підтвердження наявності протиправних дій власника домоволодіння щодо самостійної заміни приладів лічильника газу, пошкодження пломб, або інших вузлів приладів обліку газу.
Досліджена судом абонентська книжка позивача вказує про те, що у домогосподарстві підключені газові прибори ПГ-4, котел «BAXI», лічильник типу G-6 Октава, 2000 р.в. №346873.
Також відсутні докази періодичних перевірок Оператором ГРМ домоволодіння за попередні періоди з встановленням фактів відповідності чи невідповідності встановлених газових приладів обліковій документації, наявній у відповідача.
У зв`язку з цим дії Оператора ГРМ щодо не відновлення газопостачання слід вважати протиправними.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача з припинення розподілу природного газу до належного йому будинку протиправними (незаконними) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо доводів відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Клопотання відповідача про закриття провадження через відсутність предмета спору задоволенню не підлягає, оскільки норми п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не поширюються на випадки незгоди щодо цього однієї зі сторін спору, позаяк за обставинами вказаної справи позивач стверджує про наявність протиправних дій щодо відключення газопостачання, а відповідач заперечує проти цього, отже спір існує.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Встановлено, що позивачу незаконним відключенням від газопостачання спричинено моральну шкоду, оскільки протиправні дії Відповідача призвели до необхідності застосування позивачем додаткових зусиль для організації побуту та відновлення попереднього стану.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.
Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.
Практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень.
Враховуючи тривалість протиправного відключення домоволодіння позивача від газопостачання, що призвело до порушення звичайного для позивача порядку користування належним йому житлом (відсутність опалення, неможливість приготувати їжу), і враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачу, та всіх обставин справи, керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку, що співмірним відшкодуванням такої шкоди буде розмір в сумі 4 000 гривень.
Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з цим позовом позивачем заявлено дві вимоги: одна немайнового характеру, друга - майнового характеру. Розмір судового збору за кожну із них становить по 1211 грн 20 коп. Позивач у цій справі на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за позовну вимогу немайнового характеру звільнений від сплати судового збору, вимогу майнового характеру задоволено на 20%, тобто з відповідача в дохід держави належить стягнути 1211 грн 20 коп., а на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 242 грн 24 коп. (1211,20 грн*20%).
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Сумської філії по відключенню (припиненню) газопостачання об`єкта домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 протиправними.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2025 року.

Суддя І. Г. Вортоломей