СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 жовтня 2025 року м. Снігурівка

справа №485/1127/25

провадження № 2/485/505/25

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс», про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,

установив:

Суть клопотання

У червні 2025 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (далі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» (далі ТОВ «Перемога-Плюс») у якому просить суд розірвати договір оренди землі від 01 липня 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0122, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 33689,22 грн за 2022-2024 роки, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 33689,22 грн за 2022-2024 роки та понесені судові витрати.

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 03 червня 2025 року зазначену позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 26 червня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 01 серпня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2025 року залишив без задоволення.

13 серпня 2025 року вказана справа повернута до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 13 серпня 2025 року прийняла до провадження вказану цивільну справу.

Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 01 жовтня 2025 року на 14:00.

Судом при вивчені матеріалів справи встановлено, що 04.06.2025 до суду від представника ТОВ «ЮТС-Агропродукт» надійшло клопотання про залишення позовної заяви позивача без руху. Клопотання мотивовано тим, що в супереч ч.2 ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначені відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Наведене є підставою для залишення позову без руху.

Клопотання надійшло раніше визначеному складу суду, але не вирішено.

Позиції учасників справи

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача надала заяву про проведення судового засідання без її участі та участі позивачів.

Суд вважав за можливе вирішити клопотання без участі сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає суду вирішити подане клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши мотиви поданого клопотання та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У статті ст.175 ЦПК України наведені вимоги до позовної заяви.

Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі у позовній заяві серед іншого зазначають реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, електронну пошту представника позивача та номер телефону представника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Де Жуфре де ла Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху, а тому у задоволенні клопотання про залишення без руху позовної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про залишення без руху позовної заяви відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Бодрова