Справа № 944/2294/24
Провадження №2-з/944/15/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

23.09.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Козія Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Чайки Юрія Тарасовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, у якому просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських будівель, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ЯД №466523 від 03 грудня 2008 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться на даній земельній ділянці, а також стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину ринкової вартості відчуженого відповідачем автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , станом на час розгляду справи.

10 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зареєстроване за ТзОВ «Матриця», , загальною площею 3019,9 м.кв., а саме: нежитлові будівлі: телятник «Г-1», площею 1633,2 кв.м., корівник «А-1», площею 489,9 кв.м., корівник «Б-1», площею 533,1 кв.м., кормокухня «В-1», площею 150,1 кв.м., корівник «Д-1», площею 2048,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 8052429, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити засновнику та бенефіціарному власнику ТзОВ «Матриця», вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або обтяження іншим чином нерухомого майна, зареєстрованого за ТзОВ «Матриця, ; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності до ЗУ №1952-ІУ від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна, зареєстрованого за ТзОВ «Матриця», .

Заяву обґрунтовує тим, що в кінці липня 2025 року, адвокатом Чайкою Ю.Т. в інтересах ОСОБА_2 подано заяву про збільшення позовних вимог у справі № 944/2294/24 в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсації ринкової вартості 1/2 частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Матриця» (), що належала ОСОБА_3 , а також клопотання про витребування у ГУ ДПС у Львівській області фінансової звітності для встановлення вартості частки відповідача у ТОВ «Матриця». Також зазначає, що підставою для подання вищевказаних документів до суду стало здобуття додаткової інформації позивачем про те, що безпосередньо перед розлученням між сторонами спору, без згоди другого з подружжя, всупереч інтересам сім`ї, 02 березня 2016 року, відповідачем відчужено частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Матриця» (котра набута за час шлюбних відносин на праві спільної сумісної власності) своїй матері ОСОБА_5 . З урахуванням того, що відповідачем вже вчинялись дії на відчуження без згоди позивача, спільного майна, що набуто позивачем та відповідачем спільно за час перебування ними у шлюбі, для об`єктивного визначення при вирішенні спору ринкової вартості частки відповідача ОСОБА_3 у статутному капіталі (майна) ТОВ «Матриця», а також можливості задоволення вимог позивачки шляхом звернення стягнення на частку учасника товариства існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову у справі № 944/2294/24.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив задовольнити, з мотивів, наведених у ній.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви.

Заперечення обгрутував тим, що його довіритель не є єдиним власником і засновником підприємства, є і інші учасники, накладенням арешту можуть бути порушені їх права.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, заслухавши думку представників позивача та відповідача суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

22 вересня 2025 року у судовому засіданні, суд протокольно задовольнив заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Чайки Ю.Т. про збільшення розміру позовних вимог, шляхом доповнення позову такими позовними вимогами: визнати недійсним Рішення № 1 від 02.03.2016 року Загальних зборів учасників та акт приймання передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Матриця» про відчуження відповідачем ОСОБА_3 частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Матриця» ОСОБА_5 . Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) компенсацію ринкової вартості 1/2 частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Матриця» (), що належала ОСОБА_3 , станом на дату подання позову у справі.

Як встановив суд, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 16 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, та який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року, розірвано.

Відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 466532 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських будівель, право власності.

Також ОСОБА_3 є власником житлового будинку загальною площею 173,5 8 м кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як описано вище, ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просить здійснити поділ вказаного вище майна, набутого за час шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі об`єктивної необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Також слід наголосити, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, як встановлено судом, та описано вище, на даний час між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявний спір щодо поділу майна подружжя, яке перебуває фактично у власності ОСОБА_3 .

При цьому, слід зазначити, що відсутність конкретних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, не має визначального значення для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд знайшов достатніми та переконливими доводи заяви в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі повного чи часткового задоволення позову про поділ майна подружжя.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19, від 19 червня 2020 року у справі № 759/141/18 та від 01 липня 2020 року у справі № 756/7833/19.

А відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги предмет позову, співмірність та адекватність заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково в частині накладення арешту на спірне майно.

Вимоги ОСОБА_2 в частині заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження або обтяження іншим чином спірного майна задоволенню не підлягають, оскільки після накладення арешту, будь-які дії з даним майном вчиняти заборонено.

Крім того, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для застосовування зустрічного забезпечення, визначені ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-155,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, зареєстроване за ТзОВ «Матриця», , загальною площею 3019,9 м.кв., а саме: нежитлові будівлі: телятник «Г-1», площею 1633,2 кв.м., корівник «А-1», площею 489,9 кв.м., корівник «Б-1», площею 533,1 кв.м., кормокухня «В-1», площею 150,1 кв.м., корівник «Д-1», площею 2048,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 8052429, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (складення повного судового рішення) до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін:

позивач (стягував) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач (боржник) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Б. Поворозник