Справа № 303/5436/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кольчинська селищна рада про встановлення факту постійного проживання,-

В С Т А Н О В И В :

15.07.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її мати ОСОБА_2 , після якого відкрилась спадщина. Зазначає, що після смерті її батька ОСОБА_3 , її мати проживала одна, хворіла, в зв`язку з чим потребувала постійного догляду, тому вона переїхала до неї, щоб піклуватись про неї. Звернувшись до нотаріуса про прийняття спадщини, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею не доведено факт постійного проживання з спадкодавцем на момент її смерті. У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вимоги в заяві повністю підтримують.

Представник заінтересованої особи Кольчинської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.07.1980 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб 19.07.1980 року, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20.03.2025 року приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 на спадкове майно, у зв`язку з тим, що не встановлено факту спільного проживання на час відкриття спадщини.

До матеріалів справи долучено нотаріально посвідчену заяву від 11.07.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд також виходить з того, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК (п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у справах № 336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 17 січня 2022 року по справі №643/790/20 констатував процесуальну можливість розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження.

Таким чином, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, судом не встановлено наявності спору про право, наявності інших спадкоємців.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , а відтак заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.1268, 1270 ЦК, ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кольчинська селищна рада про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Представник заявника: Калинич Іван Іванович ( АДРЕСА_3 ).

Заінтересована особа: Кольчинська селищна рада (вул.Корятовича, 17, смт.Кольчино, Мукачівський район, Закарпатська область, ).

Головуюча Л.В.Курах