Справа № 487/1875/25
Провадження № 2/487/1628/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Самедової Р.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у березні 2025 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09.2023 у розмірі 99 899,86 грн, що складається з тіла кредиту; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 04.08.2021 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт споживчого кредиту. 13.09.2023 відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200 000, 00 грн; 2) тип кредитної карти: Карта «Універсальна» GOLD; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 9.2 Договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 40,8 % (п. 9.3 Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 9.4 Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 9.4 Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 60,00 % (п. 9.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору).

Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг була підписана відповідачем в системі самообслуговування "Приват24" з використанням ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті від 06.09.2023, яка підписана відповідачем особисто на планшеті. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну карту номер НОМЕР_1 , строк дії 05/25, тип "Універсальна GOLD".

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції за рахунком, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач станом на 09.03.2025 має заборгованість в розмірі 99 899,86 грн, яка складається з тіла кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача.

22.08.2025 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить накласти на позивача штраф за зловживання процесуальними правами. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач у позовній заяві зазначив, що досудового врегулювання не проводилось, але, на думку відповідача, це неправда, оскільки існує вимога від 08.10.2024, копія якої надана суду. Таким чином, подано недостовірні відомості суду, не надано доказів вручення вимоги, що свідчить про приховування доказів, несвоєчасне подання клопотання про відсутність доказу (договір 2016 р.) створило перешкоди розгляду справи.

Сторони не були присутні в судовому засіданні, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

"Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи " (Постанова ВС від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св20).

У постанові Верховного Суду від 27.07.2023 у справі № 910/12713/22 визначено, що зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це на шкоду іншим особам з метою, яка не співпадає із завданням господарського процесу.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

Відповідно до ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Позовна заява це письмовий, офіційний документ, в якому позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування до відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав внаслідок невиконання, на його думку, відповідачем обов`язків за договором № б/н від 13.09.2023. При цьому позивач зазначив, що заходи досудового врегулювання спору не проводились.

Відповідач позовні вимоги не визнав, та не погодився з тим, що заходи досудового врегулювання спору не проводились, вважає це неправдою, а отже, зловживанням процесуальними правами з боку банку.

Проте, суд вважає, що не встановлено умисних недобросовісних дій з боку позивача, які б спричиняли порушення процесуальних прав відповідача, а незгода останнього з обставинами, викладеними банком у позовній заяві, не може розцінюватись як зловживання процесуальними правами і підставою для застосування ст. 148 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 144, 148ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про накладення на позивача штрафу за зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 15.09.2025.

Суддя Т.А. Карташева