ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/7336/24

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1107/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2025 року (ухвалене у м. Прилуки, повний текст складено 14 квітня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років за умови, що дитина буде продовжувати навчання.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що їх спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 навчається на 2 курсі КЗ «Прилуцький фаховий медичний коледж» Чернігівської облради на бюджетній основі. Відповідач працює трактористом в СТОВ «Цукровик», інших дітей не має і може надавати доньці грошову допомогу під час навчання, але участі в її утриманні не бере.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 20 грудня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд, ухвалюючи рішення не надав належної оцінки тому, що скаржник являється вдівцем і самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а також пасинка ОСОБА_5 , який є сином померлої дружини.

ОСОБА_2 зазначає, що працює трактористом у СТОВ «Цукровник», його заробітна плата відповідно до сезону зменшується або збільшується та, ураховуючи перебування на його утриманні двох дітей, стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, призведе до значного погіршення його матеріального стану.

Відзив від інших учасників справи у встановлений судом строк не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача, який є працевлаштованим та має стабільний дохід, перебування на його утриманні неповнолітнього сина, обставини справи, і дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. обто до 30 червня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення 23 років, починаючи з 20 грудня 2024 року. Районний суд відхилив твердження відповідача про утримання ним також пасинка, указавши, що ОСОБА_5 є повнолітнім.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, ураховуючи наступне.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

18 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 241 та видано 31 травня 2011 року свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Довідкою Комунального закладу «Прилуцький фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради від 19 грудня 2024 року № 243 підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно навчається на відділенні лікувальна справа на 2 курсі на основі держзамовлення, форма навчання денна. Початок навчання 01 вересня 2023 року, закінчення 30 червня 2026 року (а.с. 6).

19 грудня 2013 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (а.с. 33, 35).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Прилуцького відділу реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) серії НОМЕР_2 (а.с. 34).

Довідкою Канівщинського старостинського округу № 6 Сухополов`янської сільської ради № 209 від 23 грудня 2024 року підтверджено те, ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та пасинком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 31).

ОСОБА_2 працює на посаді тракториста у СТОВ «Цукровик». Загальна сума його доходу за період з грудня 2023 року по листопад 2024 року становить 71 581,07 грн (а.с. 30).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Приписами ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , яка на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання на 2 курсі на відділенні лікувальна справа КЗ «Прилуцький фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради на денній формі навчання за держзамовлення.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Отже, розмір аліментів на навчання повинен буди достатнім та необхідним.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов правильного висновку про те, що у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання на основі держзамовлення ОСОБА_3 не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід. Навчання, крім побутових витрат, також потребує коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення грошей на харчування та транспорт. Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не доведено потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції, вірно врахувавши рівність обов`язку батьків щодо утримання доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, матеріальне становище відповідача, що працевлаштований та отримує стабільний дохід, перебування на утриманні скаржника неповнолітнього сина ОСОБА_4 , дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 20 грудня 2024 року.

Твердження ОСОБА_2 про неврахування районним судом при вирішенні спору того, що він являється вдівцем, який самостійно виховує неповнолітнього сина та пасинка, мати якого померла, є необґрунтованими. Колегія суддів виходить з того, що розмір стягнутих з ОСОБА_2 аліментів визначено із урахуванням всіх обставин цієї справи, у тому числі перебуванні на його утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що відображено у рішенні суду, яке оскаржується.

Доказів перебування на утриманні відповідача пасинка ОСОБА_5 , який є повнолітнім ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), суду не надано, правових підстав щодо такого утримання не наведено. Реєстрація скаржника та ОСОБА_5 за однією адресою не підтверджує факт перебування повнолітньої особи на утриманні вітчима. Добровільна матеріальна допомога ОСОБА_2 повнолітньому пасинку не свідчить про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу та не звільняє від обов`язку утримувати власну доньку, яка продовжує навчання.

Доводи заявника про те, що оскільки він працює трактористом у СТОВ «Цукровник», то його заробітна плата коливається відповідно до сезону, зменшуючись або збільшуючись, не є тією обставиною, яка б покладала тягар утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, виключно на позивачку. Відповідно до коливань заробітку відповідача зазнаватиме коливань і розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, оскільки його визначено судом першої інстанції у частці від доходу скаржника. Як свідчить довідка СТОВ «Цукровик» про доходи від 23 грудня 2024 року, загальна сума доходу ОСОБА_2 на посаді тракториста за період з грудня 2023 року по листопад 2024 року становить 71 581,07 грн. Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що відповідач працевлаштований та отримує постійний дохід. Отже, встановлено і за доводами апеляційної скарги не спростовано те, що скаржник є працездатним та має такий заробіток, який дозволяє йому утримувати себе, неповнолітнього сина та повнолітню доньку.

Матеріали справи не містять доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_2 не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), як це визначив районний суд.

Ураховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з тим, що визначений судом до стягнення з відповідача розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , що становить 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, є необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є механізмом забезпечення реалізації особою права на освіту та узгоджується із соціальною спрямованістю держави.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко