Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2025 Справа №607/11981/25 Провадження №2/607/3729/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивачки, адвокатки Дячук С. І.,

представника відповідача, адвокатки Каневської М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину до її повноліття,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Дячук С. І., звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину до її повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року, справа №607/18556/22. У даному шлюбі народилася спільна донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2024 року у справі № 608/1708/24 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 . Донька сторін проживає разом із позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає у Великій Британії, а тому фактично не бере участі у виховані дитини, але здійснює часткове утримання доньки, сплачуючи на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/8084/23 від 01 серпня 2023 року аліменти у розмірі 4 000 грн щомісячно, та не періодично, за власним бажанням частковою надсилає позивачці гроші для покриття додаткових витрат на утримання дитини.

Донька сторін ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, через захворювання вона потребує постійного лікування та особливого догляду. Увесь процес лікування, реабілітації, догляду за донькою сторін одноособово здійснює ОСОБА_1 .

Позивачка працює в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. на посаді вчителя логопеда, має невисокий дохід.

Водночас позивач проживає та працює за кордоном, має стабільній дохід у розмірі не менше 1800 фунтів щомісячно, що згідно актуального курсу валют НБУ становить 101 250,34 грн, та є власником будинку у Великій Британії.

На жаль, порівнюючи стан здоров`я дитини у 2023 році і зараз у 2025 році - здоров`я ОСОБА_3 погіршилося. У січні 2025 року дитині призначено лікування біологічною терапією, коштовним препаратом Хуміра, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_4 від 07 травня 2025 року.

Окрім цих витрат, позивачка несе регулярні витрати на оплату аналізів, дитині рекомендовано пройти курс апаратного лікування, оплату стоматологічних послуг.

Отож, витрати на лікування, реабілітацію та спеціальні потреби дитини систематичні, регулярні та значні (щомісячна сума 5000 грн є мінімально необхідною для забезпечення базового медичного догляду), ці витрати використовується виключно на: придбання ліків, ортопедичних засобів, оплату консультацій, УЗД, лабораторних аналізів, поїздки до медичних установ, дієтичне харчування та санітарно-гігієнічні засоби.

З огляду на зазначене, позивачка просить суд розмір аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2023 року, змінити; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину до її повноліття; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

03 липня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив на позов про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину до її повноліття, який подано представником відповідача адвокаткою Каневською М. О.

В цій заяві по суті зазначено про те, що ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнає частково з наступних підстав. Відповідач стверджує, що він, як батько, ніколи не ухилявся від своїх обов`язків утримувати доньку вчасно сплачує аліменти та щомісяця перераховує грошові кошти, які значно перевищують розмір встановлених судом аліментів, що в сумі становить близько 163 378,50 грн. Заперечує щодо стягнення з нього аліментів за минулий період.

Відповідач просить винести рішення про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі до 5 000,00 грн, стягнення додаткових витрат на утримання дитини в сумі 3 000,00 грн, з дати набрання законної сили рішенням у справі № 607/11981/25, та відмовити в задоволені інших позовних вимог.

18 серпня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано клопотання представником відповідача адвокатки Каневської М. О. про долучення інформації про доходи відповідача.

Представник позивачки адвокатка Дячук С. І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Оскільки відповідач перебуває за кордоном, де працевлаштований офіційно та отримує дохід, позивачка знаходиться в Україні, де здійснює догляд за дитиною та займається її вихованням, з огляду на захворювання спільної дочки сторін, коштів, які сплачує ОСОБА_2 не вистачає для покриття всіх витрат, що і стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду. Також спільна дочка сторін хворіє, а тому щомісячно потребує контролю аналізів шляхом їх здачі та придбання дороговартісного препарату «Хімура», що є необхідним для покращення її стану здоров`я, а тому позивачкою заявлена вимога про додаткові витрати.

Представник відповідача - адвокатка Каневська М. О. у судовому засіданні суду поясна, що її довіритель визнає позовні вимоги частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 5 000,00 грн щомісяця, та додаткових витрат в розмірі 4 000,00 грн, адже саме позивачка безпосередньо займається лікуванням дочки ОСОБА_5 , оскільки він працює та проживає за кордоном. ОСОБА_2 хвилюється за здоров`я дитини тому незважаючи на визначений судом розмір аліментів, він надсилав позивачці близько 10 000 грн щомісячно. Посилки і речі, які надсилалися відповідачем, позивачкою не приймалися, а тому ОСОБА_6 надсилав тільки кошти.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 жовтня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року у справі № 607/18556/22, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2024 року у справі № 608/1708/24 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2023 року у справі № 607/8084/23 з ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутності зареєстрованих осіб) від 05 червня 2024 року, затвердженого ДП «Люкс-2»ПП «Люкс» Гевко С. В., встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 , серед інших громадян проживають ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 працює вчителем-логопедом у Тернопільській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 ТМР та за період з жовтня 2024 року до березня 2025 року отримала дохід у розмірі 55 107,26 грн, що стверджується довідкою про доходи № 550, виданою за місцем роботи 16 квітня 2025 року.

ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я, а тому потребує постійного медичного нагляду та вживання медикаментів, що стверджується медичною документацією: медичним висновком № 300 про дитину-інваліда до 18 років від 01 жовтня 2024 року, випискою із медичної карти 3813 від 12 квітня 2023 року, медичною картою амбулаторного хворого за 14 січня 2025 року, дослідженням за 25 січня 2025 року, випискою із медичної карти 805 від 27 січня 2025 року, актами виконаних робіт від 15 жовтня 2024 року, від 22 жовтня 2024 року, від 20 листопада 2024 року, від 27 листопада 2024 року, 23 квітня 2025 року, 30 квітня 2025 року, 04 червня 2025 року, 23 травня 2025 року, діагнозом та рекомендаціями ОСОБА_4 за 17 січня 2025 року, 07 травня 2025 року; чеками на придбання розчину «Хімура» та на оплату лабораторних послуг.

ОСОБА_2 виконує рішення суду про сплату аліментів, про що надав інформацію, останній здійснював грошові перекази на картковий рахунок ОСОБА_1 для ОСОБА_7 за період з липня 2023 року до червня 2025 року, що сторонами визнається.

Як вбачається з свідоцтва про сплачені податки із заробітної плати ОСОБА_2 , виданого Службою доходів і митниці Його Величності, податковий рік до 05 квітня 2025 року, всього за рік відповідач отримав 13 734,25 GBP доходу в національній валюті (документ перекладено на українську мову ОСОБА_8 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н. С., зареєстровано в реєстрі за № 49833).

За змістом інформації від управління соціальної політики Тернопільської міської ради №19975-Ю/2025 від 09 липня 2025 року, адресованого адвокатці М. Каневській, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціальної політики Тернопільської міської ради, як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 21 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державну соціальну допомогу призначено з надбавкою на догляд: з 21 вересня 2022 року по 31 листопада 2022 року в розмірі 2 519,40 грн, щомісячно; з 01 грудня 2022 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 2 601,10 грн, щомісячно, без надбавки на догляд у зв`язку із виходом на роботу; з 01 жовтня 2023 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 2 100,90 грн, щомісячно; з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2026 року в розмірі 2 361,00 грн, щомісячно.

Адвокатка Каневська М. о. зверталася до Національної служби здоров`я України листом від 25 липня 2025 року № 07/25-94 про те, чи включено лікарський засіб Хімура в реєстр лікарських засобів, вартість яких підлягає відшкодуванню за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення; чи доступний для отримання даний медичний препарат за урядовою програмою реімбурсації «Доступні ліки» на території м. Тернопіль Тернопільської області.

На цей запит національна служба здоров`я України відповіла листом № 32018/8-15-25 від 25 липня 2025 року про те, що лікарський засіб з торговою назвою Хімура не включений до переліку лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (Доступні ліки) та не доступний для отримання за програмою реімбурсації лікарських засобів (Доступні ліки) на території міста Тернопіль Тернопільської області.

За змістом інформації, сформованої за допомогою додатку «реєстр нерухомості» адвокаткою Каневською М. О.: номер інформаційної довідки 468 від 18 серпня 2025 року, ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , відсутні права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; номер витягу 134, 411 від 18 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , 08 липня 2025 року зареєстровано право власності на садовий будинок в АДРЕСА_3 , та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1344.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здорова когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів стан здоров`я доньки сторін ОСОБА_3 погіршився, вона потребує постійного контролю аналізів, обстеження у фахівців, вживання лікарських засобів, зокрема дороговартісного препарату з торговою назвою Хімура, як і стороннього догляду, який їй забезпечує позивачка. Даний факт сторонами не оспорюється, відповідач в добровільному порядку компенсовував частину витрат, необхідних на лікування дитини, що не є достатнім та стабільним розміром, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину до її повноліття.

Відтак, оскільки обставини, на які суд звернув увагу вище, сторонами визнаються, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 5 000,00 грн, та додаткових витрат на утримання дочки у сумі 4 000,00 грн, адже усвідомлює важливість забезпечення дитині належного, своєчасного медичного лікування, як і необхідність постійного догляду дочки позивачкою, суд виснує про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні.

Отже, аналізуючи викладене вище, беручи до уваги положення статей 182, 184 СК України, прожитковий мінімум передбачений Законом України «Про Державний бюджет України», а також те, що раніше визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення належного утримання дитини, її гармонійного розвитку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та збільшити розмір аліментів до 5 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 761/27222/20 від 29 квітня 2022 року

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

оздоровлення (санаторнокурортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має незадовільний стан здоров`я, потребує постійного контролю аналізів, обстеження у фахівців, вживання лікарських засобів, зокрема дороговартісного препарату з торговою назвою Хімура. Відповідач не заперечив щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі - по 4 000,00 грн щомісячно до її повноліття, адже такі витрати є обґрунтованими та необхідними.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2023 року по справі № 607/8084/23, та стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - по 5 000 (п`ять),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) додаткових витрат на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - по 4 000 (чотири),00 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 185, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2023 року по справі № 607/8084/23, та стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - по 5 000 (п`ять),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - по 4 000 (чотири),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 2 422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду складено 25 серпня 2025 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.