Справа № 490/6853/25 Головуюча у 1-й інстанції Гуденко О. А.
Провадження № 22ц/812/1833/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

1 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О. А., постановлену 27 серпня 2025 року у приміщенні суду у місті Миколаєві зі складанням повного судового рішення, у справі

за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

(далі ГУ ПФУ в Харківській області),

ОСОБА_2 ,

про встановлення факту смерті на тимчасово окупованих територіях,

В С Т А Н О В И Л А:

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересовані особи ГУ ПФУ в Харківській області, ОСОБА_2 , про визнання факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на тимчасово окупованих територіях, в місті Довжанськ Луганської області.

В обґрунтування поданої заяви посилалась на необхідність встановлення такого факту з метою отримання нею допомоги на поховання ОСОБА_3 , яке вона здійснила самостійно та для припинення виплати пенсії померлому, яку отримує його брат ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 серпня 2025 року заява ОСОБА_1 залишена без руху, у зв`язку з відсутністю доказів отримання ОСОБА_3 пенсії на території Харківської області та необхідністю надання відомостей щодо віднесення заявниці до кола осіб, які з огляду на приписи частини 1 статті 317 ЦПК України, мають право на звернення з такою заявою.

На виконання вимог вищевказаної ухвали 25 серпня 2025 року позивачкою до суду подано заяву із обґрунтуванням обставин, які стали підставою для її звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою судді того ж суду від 27 серпня 2025 року заява повернута заявниці ОСОБА_1 .

Постановлюючи таку ухвалу, суд виходив з того, що заявницею не усунуто недоліки заяви та не підтверджено наявність права на звернення до суду з такою заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою просить скасувати ухвалу судді про повернення заяви та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги заявниця зазначила, що судом не конкретизовано яку саме норму пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України застосовано до неї, зауважила, що повідомила суду про свій законний інтерес щодо подання цієї заяви з метою отримання допомоги на поховання.

Вказувала на недоречність посилання на судову практику у іншій справі та на грубе обмеження у доступі до суду.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 9 та 22 вересня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Повертаючи подану заяву, суддя вважала, що заява не відповідає вимогам частини 1 статті 317 та частин 1 і 3 статті 185 ЦПК України, оскільки після залишення її без руху недоліки заяви заявницею не усунуті та заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, так як вона не є родичкою померлого або членом його родини.

З такими висновками судді погодитися не можна, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права.

У відповідності до частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Зі змісту заяви вбачається, що заявницею вказані свої особисті дані, додано копію паспорту громадянина України із зазначенням місця реєстрації та зазначено іншими особами ГУ ПФУ в Харківській області та ОСОБА_2 .

У поданій заяві ОСОБА_1 не вказує, що є родичкою чи членом родини померлого ОСОБА_3 , оскільки вказує у якості заінтересованої особи брата померлого ОСОБА_2 , як спадкоємця другої черги.

В той же час зазначає про себе, як заінтересовану особу, у встановленні факту смерті іншої особи на тимчасово окупованій території України, який надає їй можливість отримати кошти за здійснення нею поховання.

Тому цей інтерес не може бути доведений поза межами розгляду справи по суті, внаслідок чого не може бути підставою для залишення поданої заяви без руху та тим паче її повернення заявниці.

Не є відсутність викладення цих обставин і підставою для повернення заяви у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Між тим, суддя суду першої інстанції помилково вважала ці обставини підставою для повернення заяви заявниці ОСОБА_1 , так як не звернула передусім увагу, на положення частини 1 статті 317 ЦПК України та підстави, які визначаються процесуальним законом для залишення заяв без руху з подальшим їх поверненням.

Не звернута увага судом і на безпідставність застосування у даній справі на стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження правових висновків Верховного суду, викладених ним в постанові від 25 квітня 2019 року під час розгляду справи №265/6342/17, оскільки на час розгляду ВС діяла інша норма процесуального права з іншим змістом, а саме стаття 257? ЦПК України (в редакції 2016р), яка на сьогоднішній час в частині визначення кола осіб, які мають право подавати заяви про встановлення факту на тимчасово окупованій території змінена та викладена у частині 1 статті 317 ЦПК України, за змістом якої перелік заявників збільшено, зокрема, такими особами визначаються ще і інші заінтересовані особи, крім родичів та членів сім`ї.

Не є слушними і посилання суду на повернення аналогічної заяви ОСОБА_1 , яка була нею раніше подана до іншого суду, оскільки судом за цими обставинами рішень у справі не ухвалювалося, та вони не були предметом апеляційного чи касаційного перегляду.

За такого суддею постановлена ухвала про повернення заяви без дотримання норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу судді першої інстанції, а справу повернути до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження відповідно до статті 379 ЦПК України.

При продовженні розгляду справи вирішити питання про відкриття провадження з врахуванням положень статей 293-294 ЦПК України та статей 1227 та 1232 ЦК України.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 серпня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова