Справа № 444/2546/25
Провадження № 2/444/1487/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, Західне міжрегіональне управління, Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом та просять: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в тому числі 1/5 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради ( колись Туринківської сільської ради) розміром 0,80 умовних кадастрових гектарів.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликаються на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 залишилося наступне спадкове майно 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою від 23.04.2024р. № 578 та довідкою від 22.07.2024р. № 3926, земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) серія ЛВ № 159282. З даного сертифікату вбачається, що ОСОБА_5 отримала право на середню земельну частку пай площею 0,80 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Туринківської сільської ради. ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_5 . ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 у зв`язку з одруженням. ОСОБА_1 , спадщину прийняла, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року. ОСОБА_8 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.02.198р. на праві колгоспного двору. Членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990р. були: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_9 - онука; ОСОБА_10 - онука; ОСОБА_11 - онука. Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/5 частині. ОСОБА_1 отримала право власності на 1/5 частину будинковолодіння, як член колгоспного двору, 1/5 частина будинковолодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просили позов задовольнити.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали на адресу суду заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника, покладається на думку суду при вирішенні справи по суті.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнає позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилося наступне спадкове майно: 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою від 23.04.2024р. № 578 та довідкою від 22.07.2024р. № 3926; земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 159282.

З даного сертифікату вбачається, що ОСОБА_5 отримала право на середню земельну частку пай площею 0,80 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Туринківської сільської ради.

ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_5 , що стверджується її свідоцтвом про народження.

ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 у зв`язку з одруженням, що стверджується її свідоцтвом про укладення шлюбу.

ОСОБА_1 , спадщину прийняла, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року.

ОСОБА_8 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.02.198р. на праві колгоспного двору, що стверджується довідкою від 22.07.2024р. № 3926.

Згідно довідки від 23.04.2024р. № 578 членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990р. були: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_9 - онука; ОСОБА_10 - онука; ОСОБА_11 - онука.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/5 частині.

ОСОБА_1 отримала право власності на 1/5 частину будинковолодіння, як член колгоспного двору, 1/5 частина будинковолодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки мати такого права належним чином не зареєструвала.

ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_5 не виготовила сертифікату нового зразка.

ОСОБА_11 змінила своє прізвище на Велика у зв`язку з одруженням.

ОСОБА_10 змінила своє прізвище на ОСОБА_12 у зв`язку з одруженням.

ОСОБА_9 змінила своє прізвище на ОСОБА_13 у зв`язку з одруженням.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1995 р. №801 не передбачено видачу сертифікату нового зразка на ім`я померлого, що стверджується листом від 22.12.2017р. № 02-36/4361.

Дану позицію підтверджено листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.№ 24-754/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну часку пай в порядку спадкування.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судому порядку і у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в тому числі 1/5 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради ( колись Туринківської сільської ради) розміром 0,80 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.09.2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.