Єдиний унікальний номер 725/6262/25
Номер провадження 2-з/725/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чобан В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову-

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку із тим, що в провадженні Чернівецького районного суду міста Чернівців знаходиться цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіли нерухомим майном та автомобілем, сукупна вартість якого становить 24 996 280 грн. ОСОБА_2 , який є відповідачем у вищевказаній цивільній справі. 10.07.2025 ОСОБА_2 подарував транспортний засіб марки «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 спільному сину ОСОБА_3 , як він вказує за попередньою домовленістю із ОСОБА_1 , однак остання вказує, що дана інформація не відповідає дійсності, оскільки такої домовленості між ними не було. Разом із цим, ОСОБА_1 вказує, що у спільному будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 була здійснена реконструкція, а також згідно відзиву наданого ОСОБА_2 у вище вказаній цивільній справі, станом на сьогодні не існує двох відокремлених при, оскільки там були проведенні ремонтні роботи, проведена реконструкція, в результаті чого приміщення стали одним єдиним, а тому заявник вважає, що ОСОБА_2 , може здійснити відчуження спірного майна.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 149,150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст. 149-150 ЦПК України, передбачений спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно є співмірним із заявленими вимогами, у разі, якщо предметом спору є це майно і є підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, сам факт перебування майна у власності відповідача, за відсутності належних і достатніх доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози його відчуження (наприклад, оголошення про продаж, укладення попередніх договорів, наявність іпотечних зобов`язань тощо), не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це виняткова міра, яка має застосовуватися лише за наявності обґрунтованих підстав та реальної загрози. Суд не може діяти на основі припущень та гіпотетичних побоювань заявника. Заявник не надав суду жодних документів чи фактів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 має намір продати або іншим чином відчужити спільне сумісне майно подружжя. Більше того твердження ОСОБА_1 щодо дарування транспортного засобу спільному сину не може братись судом до уваги, оскільки дану дію було вчинено до моменту подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя до суду, а виникнення нових ризиків суд вважає необґрунтованим. Відсутність таких доказів свідчить про недоведеність заявленої вимоги про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 , 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Нестеренко Є. В.