Р І Ш Е Н Н Я№ 128/808/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар Мартинюк У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи його тим, що 08.01.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №420680 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000,00 грн. 22.02.2021 за договором факторингу №015-220221 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором №420680 від 08.01.2020 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс». В подальшому, 05.02.2024 згідно умов договору факторингу №20240205/1 ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором №420680 від 08.01.2020 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф». Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №420680 від 08.01.2020.

Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утвориласьстаном на 25.02.2025 заборгованість в розмірі 27913,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн; заборгованість за відсотками - 16527,00 грн, інфляційне збільшення 4386,40. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн і судовий збір у сумі 2422,40 грн.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» не з`явився, в позові є клопотання про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 5 зворот)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. (а.с. 46 зворот, 48-49, 52 зворот) Відзив відповідачем не подано.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08.01.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №420680 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 10-11), за яким відповідач отримала кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 30 днів (п. 1.2.). (а.с. 10)

У договорі сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: акційна процентна ставка становить 1,33% від суми позики за кожен день користування позикою (485,45% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2. договору. Стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50% річних). У випадку прострочення клієнтом виконання зобов`язань за договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4, 3.5. цього договору (п. 1.3.3.) (а. с.10).

П. 3.4. передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання за договором з 1 (першого) по 3 (третій) день прострочення виконання зобов`язання клієнта, нарахування процентів не здійснюється. У разі прострочення виконання зобов`язання за договором більше ніж на 3 (три) календарних дні, клієнт зобов`язаний сплатити товариству проценти за користування позикою в розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2. цього договору. (а.с.10 зворот)

Підпунктом 3.4.3 визначено, що з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу зі стягнення заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення. (а.с. 10 зворот, 11)

П. 1.6. договору передбачено, що позика надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківських картковий рахунок, вказаний клієнтом. (а.с. 10)

Відповідно до п. 1.7. сторони домовились, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики, шляхом укладення додаткової угоди до договору позики, у порядку, передбаченому в Правилах. Товариство залишає за собою право відмовити клієнту у продовженні строку користування позикою. (а.с. 10)

08.02.2020 та 11.03.2020 сторонами були підписані два додаткових договори № 597289 та №815147 до договору №420680 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 08.01.2020, з яких вбачається, що сторони спочатку погодили нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів не пізніше 10.03.2020, а потім змінили її на 11.04.2020. Також була змінена процентна ставка на 1,60% від суми позики за кожен день користування позикою (584,00% річних) у межах строку повернення позики. Всі інші умови договору, не вказані в цих додаткових договорах, залишились незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання, вказавши, що додатковий договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору (а.с. 8, 9).

Зазначений договір, додаткові договори та графік платежів укладені сторонами в електронній формі та підписані відповідачем електронним підписом.

Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №32-2602 від 26.02.2024 підтверджується перерахування коштів на платіжну картку клієнта 08.01.2020 на суму 7042,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua НОМЕР_2 . (а. с. 23)

22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права грошових вимог до боржників, які виникли на підставі кредитних договорів з боржниками в розмірі дійсної заборгованості, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього договору сумі (а. с. 13-14).

Згідно з Витягом з реєстру прав вимог №015-220221 від 22.02.2021 до ТОВ «Сіроко Фінанс», перейшло право вимоги за договором №420680 від 08.01.2020, позичальником за яким є ОСОБА_1 (а. с. 21).

05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20240205/1, за яким ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а. с. 16-17). На підтвердження виконання фактором зобов`язань за договором факторингу надано платіжну інструкцію №406 від 06.02.2024 (а. с. 20).

Згідно з Витягом з реєстру прав вимог №20240205/1, сформованим 25.02.2025 до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», перейшло право вимоги за договором №420680 від 08.01.2020, позичальником за яким є ОСОБА_2 : сума заборгованості за тілом 7000,00 грн, залишок заборгованості за процентами за користування - 16527,00 грн. Загальна сума заборгованості 23527,00 грн. (а. с. 22).

Листом від 19.02.2024 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повідомило відповідача про зміну кредитора з ТОВ «Сіроко Фінанс» на ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та необхідність сплатити боргу в сумі 23527,00 грн та зазначило банківські реквізити нового кредитора (а. с. 25).

Крім того, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на адресу ОСОБА_2 надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за договором №420680 від 08.01.2020 в сумі 23527,000 грн, а також попередило, що при зверненні до суду сума збільшиться на суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно 7 000,00 грн) (а. с. 25 зворот).

З розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) ОСОБА_2 станом на 25.02.2025 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 27913,40 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 7000,00 грн.; залишок заборгованості за процентами за користування 16527,00 грн; інфляційні - 4386,40 грн. (а. с. 24)

Розрахунок інфляційного збільшення наведений позивачем в позовній заяві за період з лютого 2020 по лютий 2022, виходячи з індексів інфляції в цей період (а. с. 3 зворот 4).

Договори факторингу не визнані недійсними (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договори є дійсними і враховуються судом.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №420680 від 08.01.2020 належно не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27913,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн; заборгованість за відсотками - 16527,00 грн, інфляційне збільшення 4386,40

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (за винятком розміру заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 601 ч. 1 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту.

21.02.2025 між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги №20250221.6. (а.с. 27)

На а.с. 28 орієнтовний розрахунок судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , згідно якого сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000,00 грн.

На а.с. 29 копія свідоцтва серії ЛВ №001477 про право на заняття адвокатською діяльністю Бачинським О.М.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) встановлено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів і обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, яка розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 1054, 639, 625, 629, 628, 601, 526, 527, 530, 514, 207 ЦК України,

Законом України «Про електронну комерцію»,

Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

ст.ст. 13, 89, 141, 263-265, 268, 279, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором №420680 від 08.01.2020 в розмірі 27913 (двадцять сім тисяч дев`ятсот тринадцять) 40 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн; заборгованість за відсотками - 16527,00 грн, інфляційні 4386,40 грн за період 07.02.2020 - 21.02.2022,

а також стягнути 2422,40 грн судового збору і 3000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», , м. Львів, вул. С.Бандери, 87, офіс 54;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 29.09.2025.

Суддя О.О. Венгрин