Справа № 274/9456/24 Провадження № 2/0274/999/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
29.09.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", представником якого є Демент`єв Є.О.,
простягнення страхового відшкодування,
ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (далі Товариство) 49 600,00 грн. страхового відшкодування витрат на виготовлення надгробного пам`ятника та 10 900,00 грн. страхового відшкодування витрат на поховання.
Позов обґрунтований тим, що 21.03.2023 р. у м. Бердичеві Житомирської області по вул. Вінницькій сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та померла на місці дорожньо-транспортної пригоди у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було завдано шкоду. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у Товариства. ОСОБА_1 повідомила Товариство про настання страхового випадку та звернулася до нього з заявами про сплату 49 600,00 грн. страхового відшкодування витрат на виготовлення надгробного пам`ятника та про сплату 10 900,00 грн. страхового відшкодування витрат на поховання. Станом на дату складення позовної заяви ОСОБА_1 та Товариство не змогли врегулювати питання виплати цих страхових відшкодувань.
Товариство просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала дій для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування, а саме не надала документів, обумовлених статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні, а подання ОСОБА_1 позову є передчасним, так як її права не були порушені. Здійснення страхового відшкодування можливо лише після ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 і набрання цим вироком законної сили.
Товариство під час розгляду справи проти цих обставин не заперечувало, тому Суд приймає вказаний обвинувальний акт як належний та допустимий доказ того, що 21.03.2023 р. близько 20:20 ОСОБА_3 керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Вінницькій у м. Бердичеві Житомирської області та поряд будинку № 10 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка здійснювала перехід вказаної вулиці, ОСОБА_4 померла на місті дорожньо-транспортної пригоди у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів.
Крім того, смерть ОСОБА_4 21.03.2023 р. підтверджується також свідоцтвом від 22.03.2023 р. про смерть (зворотній бік а. с. 11).
Іншою ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2024 р. у справі № 274/3136/23 надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 (а. с. 10).
ОСОБА_1 здійснила витрати на поховання ОСОБА_4 , придбавши труну, хрест, рушники, вінки та інші необхідні для поховання речі, за які сплатила фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 10 900,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 22.03.2023 р. № 147 (а. с. 17), Товариство під час розгляду справи проти цих обставин не заперечувало.
ОСОБА_1 здійснила витрати на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_4 , сплативши фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 49 600,00 грн. за пам`ятник з граніту (включає у себе фундамент, встановлення, стелу, тумбу, квітник, плитку та художнє оформлення), що підтверджується товарним чеком від 28.07.2024 р. (зворотній бік а. с. 15).
Спорудження вказаного пам`ятника підтверджується роздруківкою фотознімка могили ОСОБА_4 (а. с. 16).
Представник ОСОБА_1 звернувся до Товариства з повідомленням від 09.08.2024 р. про дорожньо-транспортну пригоду, додатками до якого були, зокрема, дві заяви від 09.08.2024 р. на виплату страхового відшкодування витрат на поховання у розмірі 10 900,00 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 49 600,00 грн. (а. с. 18 19), направивши їх 12.08.2024 р. цінним листом з описом вкладення на адресу Товариства (зворотній бік а. с. 19, а. с. 20, зворотній бік а. с. 20).
Зазначені повідомлення від 09.08.2024 р. та заява від 13.08.2024 р. були отримані Товариством, що воно визнає (у відзиві), та що підтверджується листом від 19.03.2025 р. Товариства представнику ОСОБА_1 (а. с. 112), зі змісту якого випливає, що з приводу відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, необхідно подати:
1) лікарське свідоцтво про смерть/довідку про причину смерті/акт судово-медичного дослідження або інший належним чином оформлений документ, в якому відображена причина смерті потерпілого;
2) витяг з ЄДРПОУ на фізичну особу підприємця ОСОБА_6 з КВЕДом про право на виготовлення пам`ятників;
3) постанову суду або інший документ від компетентних органів, що підтверджує настання відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за скоєння дорожньо-транспортної пригоди (у разі наявності даного документу).
На момент ухвалення рішення Товариство не задовольнило заяви представника ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування витрат на поховання у розмірі 10 900,00 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 49 600,00 грн.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі у редакції, чинній станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 21.03.2023 р.) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 1.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 21.03.2023 р. близько 20:20 за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_4 , є страховим випадком за умови, якщо, зокрема, внаслідок неї була заподіяна шкода життю, здоров`ю та/або майну ОСОБА_4 .
Однак з позиції Товариства випливає, що як на момент звернення представника ОСОБА_1 з заявами про виплату страхового відшкодування, так як і на момент ухвалення даного рішення ОСОБА_1 не подала доказів, які б підтверджували, що, зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023 р. близько 20:20 за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю.
Суд погоджується з такою позицію Товариства, зважаючи на наступне.
Пунктом 13 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною першою, пунктом п`ятим частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
Таким чином цей обвинувальний акт не встановлює відомостей (обставин) про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023 р. близько 20:20 за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю, хоча їх і можна з нього обґрунтовано припустити.
Однак відповідно до частини шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, ОСОБА_7 мала реальну можливість подати один з можливих належних та допустимих доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023 р. близько 20:20 за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю, а саме відповідний висновок судово-медичного експерта.
Між тим, такий висновок нею не подано.
За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_4 , в порушення частини третьої статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не довела, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023 р. близько 20:20 за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н. НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю.
Тому відсутні підстави вважати, що ця дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком у розумінні статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
За змістом ж статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" умовою виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку.
Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати про те, що у даному випадку Товариство зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут