Справа № 463/7560/25
Провадження № 2-о/463/235/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Бобрової Ю.Ю.

за участі секретаря судових засідань Нараза Р.М.

представника заявника ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Третя львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були батьками заявника. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Оскільки на день його смерті батьки були розлучені, то заявник є його спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців немає, заповіту за життя ОСОБА_3 не склав. На день смерті ОСОБА_3 належало на праві власності нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль AUDI - А4, 2014 року випуску та автомобіль OPEL VEKTRA 1996 року випуску. Батько був зареєстрований за цією адресою, однак у цій квартирі не проживав. З 1983 року і по день смерті проживав з ним та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки він постійно проживав із ОСОБА_3 , в тому числі і на день його смерті, то не звертався протягом шести місяців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що прийняв спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. В березні 2025 року заявник звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - квартиру АДРЕСА_3 , автомобіль AUDI - А4, 2014 року випуску та автомобіль OPEL VEKTRA 1996 року випуску, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 . Проти він отримав відмову, оскільки ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті в АДРЕСА_2 , а тому для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить ОСОБА_3 , необхідно звернутися в суд для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таку відмову вважає безпідставною. Факт постійного проживання із батьком - спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується численними документами та показами свідків. З метою захисту своїх цивільних прав та інтересів вимушений звернутися до суду із даною заявою.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, надали аналогічні пояснення.

Заінтересована особа Третя львівська державна нотаріальна контора про час та день слухання справи була повідомлена належним чином. В поданому до суду клопотанні просить проводити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши докази, у їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові.

Батьками заявника ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер.

З копії спадкової справи встановлено, що заявник ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає, заповіту за життя ОСОБА_3 не склав.

Також судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 належало на праві власності нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль AUDI - А4, 2014 року випуску та автомобіль OPEL VEKTRA 1996 року випуску.

Як встановлено із довідки з місця проживання та прописки (а.с.10), ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом №508/02-14 від 13.03.2025 року Державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області В.Станкевич заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті в АДРЕСА_2 .

Встановлення факту постійно проживання заявника із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини є необхідним для реалізації його права на оформлення спадщини по смерті батька.

Згідно пояснень заявника, з 1983 року і по день смерті ОСОБА_3 проживав з заявником та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Факт постійного проживання ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 разом із заявником підтверджується наступними документами.

Згідно довідки ЛКП «Господар» ОСОБА_3 проживав без реєстрації до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» від 6 травня 2025 року, ОСОБА_3 обслуговувався у амбулаторії сімейної медицини №1 ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське МТО 2» з 27.10.2022.

Згідно акта голови ОСББ «Наукова, 64» від 11 серпня 2025 року (а.с.15) ОСОБА_3 не проживав за адресою: АДРЕСА_2 з 13.02.2019.

Вказані обставини підтверджується також і показаннями свідка ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , і яка підтвердила факт проживання заявника разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 протягом багатьох років.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року в справі №569/15147/17; від 18 листопада 2020 року в справі №523/19010/15-ц; від 02 квітня 2021 року в справі №191/1808/19; від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відсутність реєстрації місця проживання за однією адресою місця проживання спадкодавця та спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі №484/747/17, від 07 червня 2022 року в справі №175/4514/20, від 27 лютого 2024 року у справі №688/2822/22.

Згідно положень ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду і заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постанова ВС від 27 лютого 2024 року у справі №688/2822/22).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому заяву слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 259, 263 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено, підписано та проголошено 2 жовтня 2025 року.

Суддя Юлія БОБРОВА