ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5817/24 Номер провадження 22-ц/814/2382/25Головуючий у 1-й інстанції Козир В.П. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О. І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтава, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Габуєва Георгія Юрійовича на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останньої завдану внаслідок ДТП майнову шкоду в сумі 3200 грн., моральну шкоду 5000 грн., судовий збір в розмірі 968,96 грн та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

Вимоги обґрунтовані тим, що 17 березня 2024 року о 18:30 год. у м. Кременчуці по вул. Переяслівська, 40, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного інтервалу та здійснила наїзд на автомобіль марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , та який стояв в нерухомому стані.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 13.1 ПДР України та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» ПДР.

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.04.2024 ОСОБА_2 визнано виною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.

Оскільки відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», остання виплатила позивачу страхове відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля в сумі 3354,01 грн., яке було перераховано 30.04.2024 за вирахуванням розміру франшизи у сумі 3200 грн.

Разом з тим франшиза в сумі 3200 грн. не була відшкодована, а отже має бути стягнута з винуватця ДТП.

Окрім завданої майнової шкоди позивачу було завдано і моральну шкоду, яка виразилася в необхідності звернення до поліції для розшуку винуватця ДТП, пошуку адвоката, призвело до виникнення негативних змін в її повсякденному житті.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року позов задоволено частково.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 3200 грн. відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 5000 грн. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді понесених витрат на сплату судового збору у сумі 590,77 грн., додаткових витрат, пов`язаних із необхідністю сплатити судовий збір, у сумі 10,63 грн., витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3048,50 грн., а разом 3649,90 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про доведеність завдання моральної шкоди, в зв`язку з чим стягнув останню в повному обсязі. При цьому суд відмовив в стягненні франшизи в сумі 3200 грн, оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження фактичного розміру шкоди та чи відповідає розмір франшизи розміру різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, адвокат Габуєв Г.Ю., який діє в інтересах позивача, подав апеляційну скаргу.

Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також просить стягнути на користь позивача всі понесені нею судові витрати.

Зазначає, що сума франшизи передбачена умовами договору про обов`язкове страхування, проте вказана сума не входить до страхових виплат, у зв`язку з чим у страховика відсутній обов`язок по її відшкодуванню, тоді як остання має бути виплачена особою, винною в заподіянні шкоди.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі вважає, що є підстави для стягнення і судових витрат в повному обсязі, а не пропорційно до розміру задоволених вимог.

В іншій частині судове рішення учасниками справи не оскаржується, а відтак у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2024 року визнано винною ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

Вказаною постановою суду встановлено, що 17.03.2024 о 18:30 год. у м. Кременчуці по вул. Переяслівська, буд. 40, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного інтервалу та здійснила наїзд на автомобіль марки Ford Fiesta, дн.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , та який стояв припаркований. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

З листа від 30.04.2024 р. №20-2 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , яка перебувала за кермом автомобіля ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-3929246. Франшиза відповідно до полісу становить 3200 грн.

Страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль Ford Fiesta, за вирахуванням розміру франшизи вказаною страховою компанією 30.04.2024 було перераховано ОСОБА_1 в сумі 3354,01 грн. на її картковий рахунок, що не заперечується учасниками справи

Частково задовольняючи позов, місцевий суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП позивачу у відповідності до ст. 23 ЦК України було завдано моральну шкоду, з розміром якої погодився суд.

Разом з тим суд відмовив в стягненні майнової шкоди у вигляді франшизи в розмірі 3200 грн. з огляду на відсутність доказів понесених витрат на відновлення автомобіля, що в свою чергу не дає можливості встановити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою для її стягнення.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції .

Частинами 16 та 18 ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1 статті 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6 статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Матеріалами справи доводиться страхування ОСОБА_2 цивільно-правової відповідальності в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яка після звернення потерпілої ОСОБА_1 виплатила їй страхове відшкодування в сумі 3354,01 грн.

Сума франшизи встановлена сторонами при укладанні договору страхування становить 3200 грн., яка не була виплачена потерпілій при відшкодуванні понесених в ДТП збитків.

Враховуючи вищевикладені норми права, якими передбачена виплата винною особою розміру франшизи потерпілому, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог в частині стягнення майнової шкоди франшизи в сумі 3200 грн. з ОСОБА_2 як завдавача шкоди на користь позивача.

Між тим, при вирішенні питання про стягнення франшизи судом першої інстанції було невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для її стягнення з відповідача як з особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В даному випадку, враховуючи задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог майнового характеру в повному обсязі, у відповідності до норм ч. 13 ст. 141 ЦПК України, рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, шляхом стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого при подачі позовної заяви судового збору 968,96 грн., сервісного збору при оплаті судового збору 17,44 грн.

Разом з цим, в частині відшкодування витрат на правничу допомогу колегія суддів зауважує наступне.

Матеріалами справи доводиться, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляло адвокатське об`єднання «Право Студія» в особі адвокаті Валька В.С. та Габуєва Г.Ю.

За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема такі як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Тобто, в кожній конкретній справі при визначенні розміру відшкодування суд має виходити як з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно висновків, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Матеріалами справи доводиться складання адвокатами зазначеного об`єднання та направлення через систему «Електронний суд» позовної заяви, долучення доказів, приймання участі в 3 судових засіданнях в режимі відеоконференції, загальною тривалістю 01: 40 год.

Згідно до платіжного 2.94483193.1 ОСОБА_1 в суді першої інстанції було сплачено за правничу допомогу 5000 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокатом поставлено питання про стягнення на користь позивача з відповідача за адвокатські послуги на стадії апеляційного перегляду 4000 грн., на підтвердження чого надано платіжну інструкцію1.113413971.1.

Таким чином, стороною позивача заявлено вимогу про відшкодування на її користь 9000 грн. за понесені на оплату адвокатів грошових витрат.

Враховуючи категорію розглянутої судом першої інстанції справи, загальний розмір ціни позову - 8200 грн., беручи до уваги реальний обсяг наданої адвокатами правової допомоги та їх участь в судових засіданнях, виходячи з засад розумності та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення запитуваного розміру оплати за надану правничу допомогу з 9000 грн. до 5000 грн., з яких 3000 грн. складатиме відшкодування за вищевказані витрати в суді першої інстанції та відповідно 2000 грн. в суді апеляційної інстанції.

Одночасно, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останньою при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 567,13 грн.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 2 ст. 374, ч.ч. 3, 4 ст. 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Габуєва Георгія Юрійовича задовольнити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди у вигляді франшизи скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 3200 грн.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір - 968,96 грн., сервісний збір при оплаті судового збору 17,44 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути 5986,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в розмірі 567,13 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 вересня 2025 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.