Справа № 727/3547/25
Провадження № 2-др/727/53/25
26 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Зінич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 Іващенко М.В. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», треті особи: Міністерство Юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди, -
17.09.2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №727/3547/25.
У поданій заяві посилалася на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», треті особи: Міністерство Юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди.
Рішенням суду від 10.09.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказував, що у судовому рішення питання про стягнення судових витрат по справі в частині стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Просить стягнути з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 20000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

22.09.2025 року від представника відповідача: ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» надійшли заперечення на клопотання (заяву), в яких останній заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказав, що заявником не надано належних і допустимих доказів понесення витрат: договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, платіжних документів (квитанцій, банківських виписок тощо). Самі по собі загальні посилання на участь адвоката у справі не є достатніми доказами понесення витрат.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, додаткове покладення на державний орган обов`язку компенсувати недоведені та завищені витрати на адвоката фактично створює надмірне фінансове навантаження на державний бюджет без достатніх правових підстав.

Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у повному обсязі.

23.09.2025 року від представника третьої особи: Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області надійшли заперечення на клопотання (заяву). У запереченнях представник вказав що заява про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У підтвердження своїх витрат позивачем не надано договір про надання правової допомоги.

Згідно наданого опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Іващенко М.В. вартість правового аналізу обставин спірних правовідносин на надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ОСОБА_1 становить 2000 грн. Вартість складання запитів складає 1000 грн/год, витрачено 2 год на виконання даної послуги, а загальна вартість послуг 3000 грн. тобто загальна вартість неправомірно завищена на 1000 грн.

Зазначив, що складення таких документів не потребує багато часу та спеціальної освіти в галузі права, тому вартість послуги по складанню цих документів є явно завищеною.

Що стосується послуги участі у судових засіданнях у справі, то не вказано вартості наданих послуг за 1 год., а також не зазначено часу витраченого на надання данного виду послуг. Натомість заявлена загальна вартість 9000 грн. При цьому, представник позивача часто подавала клопотання про перенесення судового засідання, намагаючись затягувати розгляд справи, неодноразово представник позивача була не готова до засідання і безпідставно клопотала про їх перенесення, що свідчать про те, що сума послуги є необгрунтованою.

Посилалась на те, що така послуга як правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ОСОБА_1 не можуть розцінюватися судом як судові витрати на професійну правничу допомогу в межах розгляду справи.

Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у повному обсязі.

Сторони, у судове засідання не з`явилася.

У поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 просила розгляд заяви провести у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, рішенням суду від 10.09.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» (КОД ЄДРПОУ - 08565032), що розташований в м.Чернівці вул.Соборна, 6, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який перебуває в ДУ «Петрівська виправна колонія 49», що розташована в с.Новий стародуб, вул.Польова,1, у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.49-57 Том 2).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 Іващенко М.В. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.12.2024 року, відповідно до якого адвокат Іващенко М.В. надає правову допомогу ОСОБА_1 (а.с.42 Том 2), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Іващенко М.В. (а.с.43 Том 2), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Іващенко М.В., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ОСОБА_1 щодо моральної шкоди, копію квитанції до прибуткового касового редеру №б/н від 23.12.2024 року.

У позовній заяві представник Іващенко М.В. вказала, що витрати на правову допомогу наразі визначити неможливо. Розрахунок судових витрат буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Іващенко М.В., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ОСОБА_1 щодо моральної шкоди, ОСОБА_1 були надані послуги адвоката у вигляді: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ОСОБА_1 - час витрачений на виконання робіт (послуг) 2 години, загальна вартість робіт 2000 гривень; складання запитів - час витрачений на виконання робіт (послуг) 2 години, загальна вартість робіт 3000 гривень; складання позовної заяви про стягнення моральної шкоди - час витрачений на виконання робіт (послуг) 5 години, загальна вартість робіт 5000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази), подача позову через систему електронний суд - час витрачений на виконання робіт (послуг) 2 години, загальна вартість робіт 1000 гривень; представництво інтересів у судовій інстанції за домовленістю сторін загальна вартість послуги 9000 гривень. Загальна вартість наданих послуг 20000 гривень.

У поданих, представниками відповідачів запереченнях щодо ухвалення додаткового рішення останні заперечували проти задоволеної заяви представника позивача про стягнення судових витрат з тих підстав, що витрати не відповідають об`єму виконаних робіт та належним чином не підтверджені.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує положення ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно яких інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення моральної шкоди у розмірі 500000 гривень, а судом позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково у розмірі 10000 гривень, тобто задоволено 2% позовних вимог та з огляду на складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. 00 коп., які просить стягнути представник позивача, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2%, що становить 400 гривень.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який перебуває в ДУ «Петрівська виправна колонія 49», що розташована в с.Новий стародуб, вул.Польова,1, понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.