Справа № 724/2463/25
Провадження № 2/724/700/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.,

за участі секретаря судового засідання: Мазної О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 25.09.2024 року між відповідачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений договір позики № 25244-09/2024 у формі електронного документа.

Згідно п.п.1.6 п.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суму кредиту (загального розміру) за реквізитами.

24.12.2024р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24122024 відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступає право вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2024 р. до договору факторингу №25244-09/2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 13217,00 грн., з яких 5000,00 грн. основна сума боргу; 4504,50 грн. сума боргу за відсотками; 3712,50. заборгованість за штрафними санкціями.

Окрім того, 17.10.2024р. між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство з повернення необхідних кредитів» був укладений договір позики № 8561133 у формі електронного документа. Згідно п.1 договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або ж достроково та сплатити проценти. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги.

14.06.2021р. між «1 безпечне агентство з повернення необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство з повернення необхідних кредитів» відступає право вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21.02.2025 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 11550,00 грн., з яких 3500,00 грн. основна сума боргу; 10,15 грн. сума боргу за відсотками; 6914,87000,00грн. пеня та 1039,85 комісія.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №25244-09/2024 від 25.09.2024 року у розмірі 13217,00 грн., яка складається із 5000,00 грн., - основна сума боргу, 4504,50 грн., - заборгованість за відсотками, 3712,50 заборгованість за штрафними санкціями; заборгованість за договором позики №8561133 в розмірі 11550,00 грн., яка складається із 3500,00 грн. основна сума боргу, 10,15 сума боргу за відсотками 7000,00 пеня та 1039,85 комісія.

Тобто, загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач з ОСОБА_1 за двома договорами становить 24767,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу на адресу місця реєстрації, яку ОСОБА_1 отримала 25.07.2025р.., про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке повернулось на адресу суду та знаходиться в матеріалах цивільної справи. Однак станом на 30.09.2025р.. відзив на позов не подала.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2024 року між відповідачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений договір позики №25244-09/2024 у формі електронного документа та підписаний одноразовим ідентифікатором W794 (а.с.7-10).

Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти у сумі 5000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит у встановлений в договорі строк.

Відповідно до п. 1.2. Договору кредит надається строком на 120 днів від дати отримання кредиту (25.09.2024) позичальником. Остаточний термін повернення кредиту 22.01.2025р.

Процентна ставка фіксована, становить 0,99% в день, що складає 361,35% річних.(п.1.4 Договору).

Сторони погодили, що денна процентна ставка складає 0,99%. Загальні витрати, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом та орієнтовна вартість кредиту станом на день його оформлення вказуються в графіку платежів до цього договору та розраховані за умови своєчасного та належного виконання клієнтом своїх зобов`язань. Клієнт має право 19.10.2024р. сплатити перший платіж згідно графіку платежів з урахуванням знижки в розмірі 89,89%.

Згідно Додатку №1 до договору позики №25244-09/2024 від 25.09.2024 р. сторони погодили графік платежів (а.с. зв. 10).

Згідно з п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Відповідно до п.5.3 Договору у випадку прострочення терміну сплати чергового платежу, визначеного Графіком платежів, або його сплату не у повному обсязі, Товариство в перший день прострочення нараховує Клієнту штраф у розмірі 100% від суми несплаченого в строк платежу.

Судом досліджено паспорт споживчого кредиту, згідно якого сторонами погоджено суму кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 120 днів, мета отримання кредиту на придбання товарів (робіт, послуг), процентна ставка - фіксована, загальні витрати за кредитом 5940,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 10940,00 грн., реальна річна процентна ставка 2545,31%.(а.с. 11-12).

Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 25.09.2024 р. о 18:20:06 на суму 5000,00 грн., маска картки № НОМЕР_1 було прийнято платіж на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (а.с.13).

Також, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №25244-09/25 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 13216,50 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за кредитом та 8216,50 заборгованість за відсотками. (а.с. 14).

24.12.2024р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24122024 відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступає право вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» (а.с.16-18)

Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2024 р. до договору факторингу №24122024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача (№ кредитного договору 25244-09/2024 у сумі 13217,00 грн., з яких 5000,00 грн. основна сума боргу; 4504,50 грн. сума боргу за відсотками; 3712,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с.21).

Також, судом встановлено, що 17.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Щіпановською ( ОСОБА_2 ) укладено Договір позики №8561133, підписаний одноразовим ідентифікатором 115428. Сторони погодили, що позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк для задоволення власних потреб, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму коштів у день закінчення строку позикою (а.с.24-31).

Згідно з п.2.2 договору, сума кредиту складає 3500,00 грн., строк позики 30 днів, денна процентна ставка 1,00%, процентна ставка за понадстрокове користування 5,00%, пеня 5,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 4550,00 грн. Дата повернення позики 15.11.2024 р. (а.с.25).

14.06.2021 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступає право вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» (а.с.11-13).

Предметом договору факторингу №14/06/21 є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Пунктом 1.2. визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.

Пунктом 1.3. встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Згідно витягу з реєстру боржників №43 від 21.02.2025. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право грошової вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» до боржника ОСОБА_1 за договором позики №8561133 на загальну суму 11550,00 грн., з яких: 3500,00 основний борг, 10,15 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7000,00 грн. сума заборгованості за пенею, 1039,85 - комісія (а.с.41).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №8561133 від 17.10.2024р. станом 31.05.2025 р. заборгованість за договором позики не погашена та складає 11550,00 грн. (а.с.42).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Щодо правовідносин за договором №25244-09/2024

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що боргові зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №25244-09/2024 від 25.09.2024р., які передані під час укладення договору про відступлення права вимоги 24 грудня 2024 року мали місце та могли бути передані новому кредитору.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за договором №25244-09/2024 від 25.09.2024р. складає 13217,00 грн., з яких: основна сума боргу - 5000,00 грн., проценти 4504,50 грн., штрафні санкції 3712,50 грн.

Стороною відповідача даний розрахунок не спростовано, не надано власного розрахунку чи доказів виконання боргових зобов`язань.

За таких обставин, перевіривши розрахунок заборгованості, судом встановлено наявність боргу за невиконання кредитного договору №25244-09/2024 від 25.09.2024р. в сумі 9504,50 грн., з яких: 5000,00 грн. основний борг, 4504,50 грн. проценти.

Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався.

Умовами кредитного договору встановлено сплату штрафу, у разі прострочення терміну сплати чергового платежу, визначеного Графіком платежів, або його сплату не у повному обсязі (п. 5.3.Договору).

Враховуючи те, що вищенаведеними нормами ЦК України передбачено звільнення позичальника від сплати неустойки, а тому нарахований позивачем штраф в розмірі 3712,50 грн., суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 3712,50 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №25244-09/2024 від 25.09.2024р. підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 9504,50 грн., з яких: 5000,00 грн. основний борг, 4504,5 грн. проценти. В решті частині щодо стягнення штрафу в сумі 3712,50 грн. відмовити.

Щодо правовідносин за договором позики №8561133.

За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

За твердженнями позивача право вимоги за договором позики №8561133 від 17.10.2024р. перейшло до нього на підставі договору факторингу від 14.06.2021р. укладеного між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Суд встановив, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року боргові зобов`язання за договором позики від 17.10.2024 року №8561133 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на підставі договору відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року.

На час укладення договору відступлення права вимоги №14/06/21 від 14 червня 2021 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Тобто на момент укладення договору факторингу 14.06.2021. не існувало самого договору позики від 17.10.2024р. як і не відома була сума заборгованості за ним.

Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 17.10.2024 року первісним кредитором буде укладено договір позики з відповідачем.

Отже, ТОВ «ФК ЄАПБ» не набуло право вимоги до відповідача за договором позики від 17 жовтня 2024 року №8561133.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у ТОВ «ФК ЄАПБ» відсутнє право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) про стягнення на його користь заборгованості за договором позики №8561133 від 17.10.2024 року, який укладений після відступлення права вимоги за договором, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що позов задоволено судом частково, а саме 38,38 % з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1162,15 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 80, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (зареєстроване місце знаходження: вул. Симона Петлюри 30, м.Київ, ) заборгованість за кредитним договором №25244-09/2024 від 25.09.2024р. в сумі 9504,50 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот чотири гривні 50 коп.), з яких: 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) основний борг, 4504,50 грн. (чотири тисячі п`ятсот чотири гривні 50 коп.) проценти.

В решті частині щодо стягнення штрафу в сумі 3712,50 грн. відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (зареєстроване місце знаходження: вул. Симона Петлюри 30, м.Київ, ) судовий збір в сумі 1162,15 грн. (одна тисяча сто шістдесят дві гривні 15 коп.).

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8561133 від 17.10.2024р. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зареєстроване місце знаходження: вул. Симона Петлюри 30, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 30 вересня 2025 року.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ