Провадження №: 2/336/1138/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг від 03.09.2016 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 32722,89 гривні та судові витрати.

Ухвалою суду від 27.03.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

03.09.2016 року між ПАТ «А-Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, правил користування, основних умов обслуговування та кредитування, розміщених в рекламному буклеті.

Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористалась, зобов`язавшись щомісяця сплачувати банку ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно умов договору.

Банк нарахував відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 гривень, включаючи зобов`язання, обумовлені п.п. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

До матеріалів справи долучено виписку по картці, відкритій на ім`я ОСОБА_1 за період з 03.09.2016 року по 22.11.2024 року.

Згідно з довідкою за картками, ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано банківські картки строком дії липня 2020 року, липня 2027 року, березня 2028 року, грудня 2031 року.

В період користування банківською карткою, відповідачеві 03.09.2016 року було встановлено кредитний ліміт в сумі 2000 гривень, який 07.02.2017 року збільшено до 13000 гривень, 21.09.2017 року збільшено до 17000 гривень, 16.05.2018 року збільшено до 20000 гривень, 25.01.2019 року збільшено до 23000 гривень, 24.01.2020 року збільшено до 38000 гривень, 04.02.2020 року збільшено до 50000 гривень, 06.10.2021 року зменшено до 20730 гривень, 29.05.2023 року зменшено до 19160,10 гривень та 25.08.2023 року збільшено до 19200 гривень.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 22.11.2024 року виникла заборгованість в загальній сумі 32722,89 гривні, з яких 19160,10 гривень заборгованість за простроченим тілом кредитом, 13562,79 гривні заборгованість процентами на прострочену заборгованість.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, відповідно до ст. 536 ЦК України.

За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити у повному обсягу та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 32722,89 гривні (тридцять дві тисячі сімсот двадцять дві гривні 89 коп.) в рахунок погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 03.09.2016 року; судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», м. Дніпро, вул. Батумська, 11,

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 02.10.2025 року

02.10.25