Справа №339/281/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою про визнання за ним право власності на спадкове майно домоволодіння по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була власницею вказаного домоволодіння та земельної ділянка, площею 0.0200 га.

Cвоєї сім`ї у ОСОБА_4 не було, а відповідно, не має спадкоємців першої черги.

Після смерті спадкодавця він прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини відповідно до ст. 1261 ЦК України, однак отримав відмову через відсутність документів власності на спадкове майно спадкодавця, що й стало підставою для звернення до суду.

11 серпня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, подавши заяви про розгляд справи проводити без їх участі на підставі наявних документів.

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які дослідженні в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду справи є домоволодіння, рік забудови 1975 по АДРЕСА_1 , реєстрація права власності на яке не проводилося і згідно записів погосподарських книг №1 облікувалося за померлою ОСОБА_4 (а.с.16.17).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діялозаконодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов`язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про правовласності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто, записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний житловий будинок збудовано у 1975 році на законних підставах і в записах по господарської книги будинковолодіння на а.с.17 рахується за ОСОБА_4 , то вона і була власником вказаного домоволодіння, до якого належить земельна ділянка площею 0.0200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт в користь позивача (а.с.9).

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261,1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, вразі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, оскільки у визначений законом шестимісячний термін 08 квітня 2025 року звернувся з заявою про її прийняття до нотаріальної контори, де отримав 01 серпня 2025 року відмову, оскільки не надав правовстановлюючі документи спадкодавця на спадкове майно (а.с.10).

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатомюрисдикційних повноважень у безспірних справах пов`язаних і з цивільними правовідносинами.

За таких підстав, суд, переконується в тому, що позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої ОСОБА_4 і набув право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається з: житлового будинку «А», стайні «Б», дровітні «В», гаражу «Г», погрібу «Д», вбиральні «Е», помпи №1, воріт №2, огорожі № 3, септику № 4 (а.с.11-16).

На підставі наведеного ст.524, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963року), ст.1220-1223,1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 258-259,263-265 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку «А», стайні «Б», дровітні «В», гаражу «Г», погрібу «Д», вбиральні «Е», помпи №1, воріт №2, огорожі № 3, септику № 4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Болехівська міська рада місцезнаходження пл. Івана Франка, 12 м.Болехів Івано-Франківської області, .

Суддя Головенко О.С.