Справа № 522/6293/25
Провадження № 2/522/4852/25
18 вересня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Зелінська К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
Позивач звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач обґрунтовує позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Друга 1/2 частка належить Позивачу.
Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки мати заповіла свою частку онуку (Відповідачу 2), і Позивач був про це поінформований, вважаючи, що спадщина буде прийнята за заповітом його сином.
Однак, згодом з`ясувалося, що Відповідач 2 (спадкоємець за заповітом) своєчасно не прийняв спадщину, не повідомивши про це Позивача, чим позбавив і його можливості вчасно скористатися правом на прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.
Позивач, відповідно до ст. 1223, 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом (перша черга) у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом. Після звернення до нотаріуса Позивачу було відмовлено через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини (ст. 1270, 1272 ЦК України), і повідомлено про необхідність його продовження в судовому порядку.
Позивач вважає, що пропуск строку стався з поважної причини, оскільки він мав обґрунтовані підстави вважати, що спадщина буде прийнята Відповідачем 2 відповідно до волі спадкодавиці. Відповідач 2 не виявляє бажання займатися прийняттям спадщини. Незадоволення позову призведе до переходу права власності на спадкове майно до територіальної громади в особі Відповідача 1 (Одеської міської ради) як відумерлої спадщини, що суперечить інтересам родини та волі матері, яка бажала залишити майно нащадкам.
На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, яка дозволяє суду визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцю, що пропустив строк з поважної причини, Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , строком в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року справу прийнято та відкрито провадження, призначено справу до розгляду.
05.05.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Ухвалою суду від 08.05.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 08.05.2025 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової Світлани Юріївни завірену належним чином копію спадкової справи № 5/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
У судове засідання призначене на 18.09.2025 року сторони не з2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового повідомлені належним чином.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження Позивача.
Судом встановлено, що померла заповіла свою частку онуку ОСОБА_2 (Відповідач 2), що підтверджується копією заповіту та витягом зі Спадкового реєстру. Проте Відповідач 2, будучи спадкоємцем за заповітом, не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк, який сплив у лютому 2021 року. Позивач, знаючи про наявність заповіту на користь сина, не подавав заяву про прийняття спадщини за законом, оскільки обґрунтовано вважав, що спадщина буде прийнята Відповідачем 2, і його воля як спадкоємця першої черги за законом виникла лише після того, як він дізнався про неприйняття спадщини.
Суд враховує твердження позивача, які не спростовані відповідачем, що останній проживав окремо зі своєю сім`єю та не проживав с мамою на час відкриття спадщини.
Оскільки Позивачу було відмовлено нотаріусом через пропуск строку, суд розцінює посилання Позивача на очікування прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
Таким чином, у зв`язку з неприйняттям спадщини за заповітом, право на спадкування переходить до спадкоємця за законом (ст. 1223, 1261 ЦК України), а визначення додаткового строку для ОСОБА_1 є необхідним для реалізації його законного спадкового права.
Позивач просить суд визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий строк для прийняття спадщини..
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
Суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини.
Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).
Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19.
У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 , до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері позивача ОСОБА_3 , строком в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 29.09.2025 року.
Суддя А.В. Науменко