Провадження № 2/521/1236/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що сторони, які є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у шлюбі. Шлюб розірвано згідно із рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 (справа № 521/1680/17). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем.

27.11.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суд м. Одеси по справі № 521/9270/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 000,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дати звернення з позовом до суду, тобто з 31.05.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а аліменти у розмірі 2 000,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дати звернення з позовом до суду, тобто з 31.05.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

27.11.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/13125/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання колишньої дружини - ОСОБА_1 , з дати надходження позовної заяви до суду: з 07.08.2018 року до 27.03.2020 року.

07.12.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси п справі № 521/9271/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2018 року і до досягнення сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Станом на сьогоднішній день у Малиновському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно відповідача відкрито одне виконавче провадження №58445694 щодо стягнення з останнього аліментів на утримання дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням станом на 16.09.2024 року сукупний розмір заборгованості складає 266 409,00 грн. Також позивач звертає увагу Суду, що починаючи з грудня 2019 року та до червня 2024 року відповідачем жодного разу не було сплачено аліменти на утримання дітей, що свідчить про його цілковиту відстороненість від життя дітей та їх потреб.

На теперішній час позивачка самостійно виховує дітей, забезпечує дітям повний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку. Зазначає, що відповідач, після розірвання шлюбу з позивачкою, подальшою долею дітей не цікавився, він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, зовсім не спілкується з дітьми, що також негативно впливає на їх самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

У зв`язку із вищезазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, раніше судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове не з`явився, однак надав до суду висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просив цивільну справу розглядати за відсутності представника Авангардівської селищної ради, висновок органу опіки та піклування від 20 березня 2025 року № 01-196 підтримує, прийняття рішення покладає на розсуд суду.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, допитавши заявлених свідків, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27.06.20218р. (а.с.29), та є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27.06.20218р.. (а.с. 27)

Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із матір?ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але зареєстровані разом з матір?ю за адресою: АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Квартира на праві приватної власності належить матері позивачки, ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 245997023 від 25.02.2021 року. (а.с. 60)

ОСОБА_1 має і матеріальну можливість утримувати дітей та забезпечувати їм найкращий можливий розвиток, що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку позивачки з період з 01.08.2023 року по 16.08.2024 року, загальний розмір яких складає 179 565,63 грн. (а.с. 62-65)

Позивач на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідними довідками. (а.с. 66,67,68)

Батько малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає окремо від дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 127)

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 , яка надійшла до Суду разом з витребуваними матеріалами від Органу опіки та піклування, старший солдат ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» 23.01.2024 року призваний до Збройних Сил України та перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 . (а.с. 200)

Судом встановлено, що 27.11.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суд м. Одеси по справі № 521/9270/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 000,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дати звернення з позовом до суду, тобто з 31.05.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а аліменти у розмірі 2 000,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дати звернення з позовом до суду, тобто з 31.05.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 33-36)

27.11.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/13125/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання колишньої дружини - ОСОБА_1 , з дати надходження позовної заяви до суду: з 07.08.2018 року до 27.03.2020 року. (а.с. 42-45)

07.12.2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси п справі № 521/9271/18 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2018 року і до досягнення сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 46-47)

Станом на сьогоднішній день у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно відповідача відкрито одне виконавче провадження №58445694 щодо стягнення з останнього аліментів на утримання дітей, що підтверджується постановою про відкриття ВП від 21.02.2019 року. (а.с. 39-40)

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 лютого 2025 року, який надано Хаджибейським відділом Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповідь на адвокатський запит адвоката Святішенко Олександри Вікторівни, вбачається, що ОСОБА_2 почав сплачувати аліменти з липня 2024 року та має сукупний розмір заборгованості станом на січень 2025 року 266 130 грн.. (а.с. 130-134)

Представником відповідача до суду було надано копії квитанцій, підтверджуючих сплату аліментів у рамках виконавчого провадження в АСВП № 58445694 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що з липня 2024 року батько змінив ставлення до виконання обов?язку по утриманню дітей. (а.с. 116-126)

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-8AAA-8800 від 12.08.2020 року та декларації № 0001-7H90-8800 від 12.08.2020 року діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку у комунальному некомерційному підприємстві «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради. Декларації на медичне обслуговування дітей підписано позивачем із сімейним лікарем ОСОБА_6 . (а.с.54,55)

Листом комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради № 952 від 09.09.2024 року повідомляється, що за медичною допомогою до лікаря педіатра для обох дітей зверталась лише одна матір. На стаціонарному лікуванні діти постійно перебували з матір?ю. У жодному разі батько не цікавився здоров?ям своїх дітей та ніколи не телефонував з цього приводу. (а.с. 56-57)

Відповідно до характеристики учня 3-Б класу Одеського ліцею №3 Одеської міської ради ОСОБА_4 останній навчається з 1-го класу (2021 року). За час навчання зарекомендував себе як старанний, працелюбний учень. З навчальної діяльності має достатній рівень. Особливий інтерес виявляє до математики. Вміє висловлювати свою думку та обґрунтовувати її. Всі питання освітнього процесу вирішує мама ОСОБА_7 . (а.с. 58)

ОСОБА_1 підтримує зв?язок з класним керівником через телефонний дзвінок. попереджає про відсутність або хворобу дитини. Батьківські збори відвідує мати.

Згідно з характеристикою учня 3-Б класу Одеського ліцею №3 Одеської міської ради ОСОБА_3 останній навчається з 1-го класу (2021 року). Тактовний, ввічливий, до навчання ставиться відповідально. Має друзів, користується авторитетом. Бере активну участь у позашкільному житті класу. На зауваження реагує адекватно, критично ставиться до своїх вчинків. Всі питання освітнього процесу вирішує мама ОСОБА_8 підтримує зв?язок з класним керівником через телефонний дзвінок, попереджає про відсутність або хворобу дитини. Батьківські збори відвідує мати. (а.с. 59)

У відповідь на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про витребування доказів було надано до суду копію протоколу бесіди від 21.01.2024 року, в якому під час бесіди з малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівниками Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради встановлено, що вони практично не спілкуються з батьком, його номер телефону дітям не відомий. На день народження у 2024 році батько подарував ОСОБА_9 мобільний телефон, а ОСОБА_10 - велосипед, але раніше привітань від нього не було. Також вказано, що зі спілкування з дітьми встановлено, що вони не виявляють бажання бачитися з батьком. (а.с. 203)

Відповідно до протоколу бесіди від 21.01.2025 року, який було надано Органом опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області, встановлено, що відповідач проти позбавлення його батьківських прав. На даний час ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації та проживає за межами Одеської області. ОСОБА_2 пояснив, що останнього разу бачив синів у серпні 2024 року, привітав їх подарунками з нагоди святкування дня народження, після цього спілкувався з ними у телефонному режимі, але згодом діти перестали відповідали на його дзвінки та повідомлення у месенджерах. З приводу усунення перешкод у спілкуванні з дітьми він не звертався до органу опіки та піклування або до суду, оскільки сподівався на виправлення ситуації без втручання посадових осіб. З приводу заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 пояснив, що почав сплачувати аліменти в рамках виконавчого провадження з липня 2024 poкy. Щодо наявності спорів між батьками дітей щодо їх виховання після розірвання шлюбу ОСОБА_2 пояснив, що всі питання вирішувалися за домовленістю між колишнім подружжям. Мати дітей зверталася до батька з приводу надання погодження виїзду дітей за кордон, і ОСОБА_2 надавав нотаріально засвідчену згоду. (а.с. 204)

В матеріалах справи наявні копії світлин щодо відпочинку відповідача разом зі своїми дітьми, при цьому діти усміхнені, ознаки занепокоєння та суму відсутні.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 повідомила, що була з позивачем сусідами та знає її близько 8 років, є близькою подругою. Зазначила, що знає відповідача, як колишнього чоловіка позивача. З березня 2016 року відповідач не виконував батьківські обов`язки, не цікавився дітьми та зазначає, що вона його взагалі не бачила. Вказувала, що коли вона з позивачкою та її дітьми їздили у відпустку, то діти не згадували батька, відповідач не повідомляв позивачу де він живе. Також сказала, що позивачка хороша мати та намагається ростити дітей сама всіма силами. Повідомила, що знає про те, що в 2024 році відповідач раптово з`явився та привітав дітей з днем народження, подарував телефон та велосипед, зокрема намагався платити аліменти, але робить це із затримками.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що позивача знає 3 роки, їх діти товаришують і вони гуляють кожного вечора, товаришують сім`ями. Зазначила, що батька дітей не знає взагалі та не знайома з ним, зокрема за 3 роки ніколи його не бачила. Їй відомо, що діти не говорили про свого батька чи згадували його. На батьківські збори зазначила, що ходить вдвох з позивачем. Також повідомила про те, що діти говорили, що відповідач не знає до якої школи вони ходять та в який клас. Також зазначила, що їй відомо зі слів позивача про те, що відповідач тривалий період часу не платив аліменти, але нещодавно став платити.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 повідомила, що вона є цивільною дружиною відповідача і що до 2021 року вона відповідача не знала. Зазначила, що до кінця 2021 року вона з відповідачем стали піднімати питання щодо спілкування з дітьми, оскільки позивач забороняла йому бачитися з дітьми. Вказала, що на початку війни відповідач надав позивачу дозвіл на виїзд дітей за кордон, надавав кошти гроші на утримання дітей особисто позивачу. Повідомила, що в середині літа 2024 року до відповідача подзвонив виконавець та повідомив про заборгованість зі сплати аліментів, після чого відповідач поїхав до виконавчої служби, де виконавець сказав відповідачу, щоб він перераховував гроші через банк. Зазначила, що відповідач хоче бачитися з дітьми, однак позивач забороняє. Зокрема відповідач намагався дзвонити позивачу щоб поспілкуватися з дітьми, однак вона говорила, що діти не бажають спілкуватися з ним. Також зазначає, що зі слів відповідача він визнає, що не достатньо приділяв уваги дітям та жалкує про це. Вказала, що відповідач подарував на день народження дітей велосипед та телефон.

Відповідно до висновку Орган опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської областівід 20.03.2025р. № 01-196 вбачається, що взявши до уваги протоколи бесід з батьками дітей, акт обстеження умов проживання дітей, відсутність інформації про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов?язків, Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 168-171)

В наданому висновку зазначається, що надані ОСОБА_2 копії квитанцій, підтверджуючих сплату аліментів у рамках виконавчого провадження в АСВП № 58445694 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що з липня 2024 року батько змінив ставлення до виконання обов?язку по утриманню дітей. ОСОБА_2 пояснив, що останнього разу бачив синів у серпні 2024 року, привітав їх подарунками з нагоди святкування дня народження, після цього спілкувався з ними у телефонному режимі, але згодом діти перестали відповідали на його дзвінки та повідомлення у месенджерах. З приводу усунення перешкод у спілкуванні з дітьми він не звертався до органу опіки та піклування або до суду, оскільки сподівався на виправлення ситуації без втручання посадових осіб. В Службі у справах дітей Авангардівської селищної ради відсутня інформація про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов?язків відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи вищезазначений висновок органу опіки та піклування Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області, суд погоджується з ним, вважає, що даний висновок відповідає інтересам дітей.

Тобто, зазначений висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому суд бере до уваги те, що відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, цікавився ходом розгляду справи, його представник з`являлася у судові засідання, що, на думку суду, є підтвердженням зміни його поведінки на краще та свідчить про його інтерес до синів.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», встановлено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, однак, враховуючи поведінку відповідача, його слід попередити, що у разі продовження такої поведінки і у разі надання відповідних доказів, він може бути позбавлений батьківських прав.

Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

В ході розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач свідомо й злісно нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до синів; доказів протиправної та винної поведінки відповідача по відношенню до дітей суду не надано.

Аналізуючи вказане судове рішення, суд приходить до висновку, що позивачем в даному позові не наведено жодного нового доводу на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а суб`єктивна оцінка позивача особистості колишнього чоловіка не може бути вирішальним чинником для визначення способів реалізації його батьківських прав.

14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя.

За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей.

При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є суду недоведеними та позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.7, 150, 164, 165, 166, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76-78, 83, 206, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН