Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/899/25
Провадження № 2/936/233/2025
02.10.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі судді Пелих О.О., за участі секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі судових засідань в селищі Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецької державної нотаріальної контори, про припинення дії обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна,

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним позовом.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача, завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання також не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до приписів ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до приписів ч.4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями ч.1 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно положень ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 №1127.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2025 посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Маньо О.Ф., 06.05.2024 зареєстрованого у реєстрі за № 471, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1959 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2025 посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Маньо О.Ф., позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за померлим батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 28.04.2025.
Відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.
У відповідності до ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного у тримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Положеннями ст. 74 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим дій нотаріусами України; нормативно-правовий акт № 296/5 від 22.02.2012 наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.
Матеріалами справи з`ясовано, що через наявність заборони на відчуження нерухомого майна позивач ОСОБА_1 не має змоги розпорядитися своїм майном. Разом з цим, судом констатовано, відсутність будь-якої інформації про необхідність продовження накладеної заборони на відчуження нерухомого майна.
Враховуючи, що державний нотаріус, як державний реєстратор прав на нерухоме майно, не має визначених законодавством підстав для зняття за зверненням позивача заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою припинення дії обтяження у вигляді заборони на відчуження майна будинку АДРЕСА_1 , щоб захистити право власності позивача ОСОБА_1 , оскільки іншого способу захисту у позивача немає.
З положень ч.1 ст.3 ЦПК України, випливає, що правовому захисту особи в порядку передбаченому цим кодексом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права свободи чи інтереси.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321 , 391 ЦК України, ст.ст.4, 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Воловецької державної нотаріальної контори, про припинення дії обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: селище Воловець, вул. Карпатська, 68, Мукачівського району Закарпатської області, .

Суддя Пелих О.О.