провадження № 2-с/208/534/25
УХВАЛА

11 серпня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Кам`янського Савранський Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2024 року Заводським районним судом м. Кам`янського винесено судовий наказ, відповідно до якого солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 31 082,02 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 1 272,38 грн., інфляційні витрати в розмірі 1 782,59 грн., 3% річних в розмірі 593,15 грн., пені в розмірі 722,92 грн., а також сплачений стягувачем судовий збір у розмірі 121,12 грн. з кожного боржника та витрати на надану професійну правничу допомогу в розмірі 1 200,00 грн.

18.07.2025 року боржник звернулася до суду з заявою про скасування зазначеного судового наказу. Ухвалою суду від 22.07.2025 року вищевказану заяву залишено без розгляду та повернуто боржнику.

11.08.2025 року боржник повторно звернулася до суду з заявою про скасування зазначеного судового наказу.

В обґрунтування заяви зазначено, що про існування судового наказу вона дізналася з мобільного застосунку «ДІЯ», до цього жодним чином про відповідне судове рішення вона сповіщена не було. Ознайомившись з яким, вважає наказ необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки заяву про видачу судового наказу подано зі спливом строку позовної давності. На підставі наведеного просить скасувати судовий наказ.

Ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 170 ЦПК України зазначено, шо боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

З наведеного встановлено, що строки звернення із заявою про скасування судового наказу порушені, проте боржником подано аргументоване клопотання про поновлення строку на оскарження відповідного наказу, суд дослідивши подане клопотання вважає, що воно підлягає задоволенню.

Аналізуючи правила розгляду заяви про скасування судового наказу визначені ЦПК України можна констатувати, що зазначаючи про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, боржник не зобов`язаний подавати докази на підтвердження наявності чи відсутності тих фактів, які обґрунтовують його заперечення проти вимог заявника.

Разом з тим, при поданні заяви про скасування судового наказу, боржник зобов`язаний підтвердити існування спору про право і як наслідок неможливість розглядати справу у наказному порядку.

В постанові ВС від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 зазначено, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Єдиною підставою для скасування, яку зазначає Носко, є подання стягувачем заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі спливом строків для подання такої, що на думку боржника і є наявністю спору про право.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Керуючись пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020 року (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 року (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на всій території України. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами та доповненнями) з 05:30 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб. Термін воєнного стану продовжено з 05:30 14.05.2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Також, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами та доповненнями) на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб (24.02.2022-26.03.2022 року).

З того часу воєнний стан неодноразово продовжувався, останнє продовження відбулося 16 квітня 2025 року строком на 90 днів (до 07 серпня 2025 року) відповідно до Закону України №4356-IX від 16.04.2025 року та Указу Президента №235/2025 від 15.04.2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що підстава для скасування судового наказу, як подання заяви про видачу судового наказу поза межами строку позовної давності є необґрунтованою.

Враховуючи, що у боржника не має інших підстав для скасування, наявність спору про право ним недоведена, то суд у порядку ч. 6 ст. 170 ЦПК України вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі №208/13758/24 виданого 04 грудня 2024 року за заявою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», залишити без розгляду та повернути її боржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому копія ухвала судді не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Суддя Т.А.Савранський