Провадження № 2/742/1583/25
Єдиний унікальний № 742/3102/25
УХВАЛА

іменем України

01 жовтня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду, через Електронний суд, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання, яке відкладено до 01 жовтня 2025 року.

06 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Проніної О.О., надійшло клопотання про закриття провадження по справі та компенсації судових витрат, оскільки відповідач погасив заборгованість в повному обсязі та виконав зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Крім того, відповідачем були понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи в суді: професійна правнича допомога - 9 000 грн., які він просить стягнути з позивача.

30 вересня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання у межах розгляду заяви відповідача про закриття провадження, а саме заперечення на клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого представник заявника зазначає, що відповідачем дійсно було здійснено погашення заборгованості, однак лише після пред`явлення позову до суду. При цьому відповідач не звертався до АТ «ТАСКОМБАНК» із відповідними заявами чи повідомленнями про проведення платежів та не надав підтверджуючих документів до подання позовної заяви. Таким чином, саме недобросовісна процесуальна поведінка відповідача призвела до звернення позивача до суду та виникнення судових витрат. Крім того зазначає, що відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України заявлений відповідачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним, зважаючи на складність справи. Також просить стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідач та його представник у судове засідання також не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням вище зазначеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

При вирішенні питання щодо судового збору суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду висловлену в постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц (провадження №61-12504св20), де зазначено, що судом першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суду, неправильно застосовано норму частини третьої статті 142 ЦПК України щодо розподілу судових витрат при вирішенні питання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, що стало підставою для скасування оскаржуваних судових рішень у наведеній частині.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду АТ «ТАСКОМБАНК»було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на фактичні обставини по справі, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та повернути позивачу сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Щодо вимоги про стягнення з позивача 9 000 грн. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування відповідачем надано копію договору про надання правничої допомоги №238 від 26 липня 2025 року, копію рахуноку-фактури №1 від 26 липня 2025 року, копію рахуноку-фактури №2 від 06 серпня 2025 року, копію звіту про надану правову допомогу від 06 серпня 2025 року, а саме: проведено консультацію - 30 хв.; підготовлено клопотання про відкриття доступу до електронної справи - 30 хв.; підготовлено клопотання про відкладення судового засідання - 30 хв.; ознайомлення з матеріалами позову, справи - 1 год.; консультація щодо судової перспективи по справі - 30 хв.; підготовлено клопотання про закриття провадження по справі - 1 год. 30 хв. Всього адвокатом витрачено 4 год., при цьому 1 (одна) година виконання доручення становить 4 000 грн. Гонорар Адвокатським бюро «Ольги Проніної» від клієнта отримано: 26.07.2025 - 5 000 грн., 06.08.2025 - 4 000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 9 000 грн. Також надано копії платіжної інструкції №@2PL404607 від 26.07.2025 на 5 000 грн., копію платіжної інструкції №@2PL546576 від 06.08.2025 на суму 4 000 грн.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Суд враховує заперечення позивача з наведенням доводів щодо неспівмірності заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу зі складністю справи, а також керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що адвокатом Проніною О.О. на підставі договору про надання правничої допомоги №238 від 26 липня 2025 року надавалась правнича допомога по даній справі ОСОБА_1 . Загальна сума витрат відповідно до розрахунку робіт адвоката становить 9 000 грн., однак беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних (наданих послуг) робіт адвокатом із значним юридичним стажем, які частково знайшли своє підтвердження в наданих адвокатом документах, вважає заявлені витрати завищеними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 2 000 грн., яка відповідає розумному розміру.

Керуючись ст.ст.255,256,258,260,354 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Проніної Ольги Олександрівни про закриття провадження у справі- задовольнити.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з Державного бюджету України Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., сплачений при подачі позову, відповідно до Платіжної інструкції №2116 від 04.06.2025.

Стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ФЕТІСОВА