Справа № 484/4541/25
Провадження № 2/484/2013/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 61 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року ТОВ «Споживчий центр» в особі представника Горної В.І. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, ціна позову 61 000 грн., мотивуючи тим, що 19.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 на умовах строковості, поворотності та оплатності було укладено кредитний договір № 19.02.2025-100000038 (далі Договір), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 20 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів 19.02.2025 року від 31.07.2025 року, строком на 140 днів, дата повернення кредиту 08.07.2025 року, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 3 000 грн., яка розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні (нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на дату позовної заяви 14.08.2025 року склала 61 000 грн., в тому числі 20 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 28 000 грн. заборгованість по процентам, 3 000 грн. заборгованість за комісією та 10 000 грн. заборгованість по неустойці. Зазначену суму позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою суду від 19.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Сторони, їх представники про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення про місце, день та час розгляду справи надсилалися відповідачу за його зареєстрованим та фактичним місцем проживання, на підтвердження чого наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з відмітками про вручення.

10.09.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Ткаченко С.В. надійшла заява про відсутність матеріалів справи в електронному вигляді. Після чого судом було переведено всі наявні судові документи по справі, в тому числі позовну заяву з додатками, в електронний вигляд.

Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло.

До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 на умовах строковості, поворотності та оплатності було укладено кредитний договір № 19.02.2025-100000038 (далі Договір), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 19.02.2025 року, заявки від 19.02.2025 року та відповіді позичальника про підтвердження кредитного договору від 19.02.2025 року, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.

Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 20 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів 19.02.2025 року від 31.07.2025 року, строком на 140 днів, дата повернення кредиту 08.07.2025 року, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 3 000 грн., яка розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні (нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на дату позовної заяви 14.08.2025 року склала 61 000 грн., в тому числі 20 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 28 000 грн. заборгованість по процентам, 3 000 грн. заборгованість за комісією та 10 000 грн. заборгованість по неустойці.

Відповідач добровільно не погашає заборгованість.

З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі.

У свою чергу, ОСОБА_1 не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В той же час Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, до Прикінцевих та Перехідних положень.

Так відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.

Кредитний договір з відповідачем був укладений 19.02.2025 року, тобто після набуття чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустоки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як Законом України "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування.

Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми Закону України "Про споживче кредитування".

Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню.

Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 61 000 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 61 000 грн.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При ухваленні рішення суд не вирішує питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6 000 грн., оскільки представником позивача у позовній заяві було зазначено лише попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правову допомогу без надання розрахунку таких витрат та не заявлено вимогу про їх стягнення /а.с.8/.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 к.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 61 000 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , заборгованість за кредитним договором № 19.02.2025-100000038 від 19.02.2025 року, яка станом на 14.08.2025 року склала 61 000 (шістдесят одна тисяча) грн., в тому числі 20 000 (двадцять тисяч) грн. заборгованість по тілу кредиту, 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн. заборгованість за процентами, 3 000 (три тисячі) грн. заборгованість за комісією та 10 000 (десять тисяч) грн. заборгованість по неустойці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 02 жовтня 2025 року.

СУДДЯ: